(375) STUDIER OVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMANER. 399 
' Salpeterhalten hos växter på odlad, med stallgödsel gödslad mark 
kan visa stora variationer. Yngre plantor äro vanligen starkt nitrathal- 
tiga, äldre däremot ofta nitratfria, åtminstone ge de ingen reaktion med 
difenylamin och konc. svavelsyra. Som ett exempel kan anföras ogräs- 
vegetationen på den a sid. 490 närmare skildrade åkern. Åkern hade 
föregående år gödslats med vanlig ladugårdsgödsel, året därpå besåtts 
med vårråg, som gått mycket glest upp, ogräsvegetationen var artrik 
och ganska frodig. Nitrathalten var hos växterna obetydlig, flertalet 
ogräsarter voro nitratfria, bland dem t. o. m. så utpräglade nitratväxter 
som svinmålla (Chenopodium album) och våtarv (Stellaria media), salpeter 
kunde endast påvisas hos AÅAvchillea millefolium och Spergula arvensis. 
Jordens salpeterbildningsförmåga är dock ganska betydlig, (se vidare 
fabe7 IT 21.) 
Som ett annat exempel kan anföras växternas nitrathalt å ett mindre 
trädgårdsland (se närmare sid. 489). Ogräsplantorna voro där helt unga, 
nitrathalten hos så gott som samtliga arter högst betydande. Jordens 
salpeterhalt var ock betydligt större än å åkern, (se tab. 7 n:r 22). 
Dessa undersökningar ha intresse närmast för bedömandet av för- 
hållandena i naturliga jordmåner. Det är härvidlag av vikt att 
framhålla att även på kultiverad jord, där salpeterbildning hör 
Billfeseln och vanligen är livligare än i naturlig jordmån, sal 
peter kan saknas även hos utpräglade nitratväxter, i synnerhet 
när dessa nått ett mera fullständigt utvecklingsstadium. 
De i det föregående i korthet skildrade växtsamhällena torde om- 
fatta flertalet av de för vårt lands vegetation mera betydelsefulla. TI den 
del av föreliggande avhandling, som benämnes detaljundersökningar (se 
sid. 423), återfinner man en tämligen lång serie detaljanalyser, berörande 
såväl de undersökta växtsamhällenas artsammansättning som i de flesta fall 
arternas halt av salpeter, jordens förmåga att nitrificera en ammoniumsul- 
fatlösning, salpeterbildningen vid lagring i Erlenmeyerkolv etc. Åtskilliga 
andra än de där nämnda beständen ha emellertid undersökts, särskilt 
talrika äro mina observationer över nitrifikanternas eller de salpeterbildande 
bakteriernas utbredning och förekomst i olika växtsamhällen. Dessa under- 
sökningar ha dock huvudsakligen bestått i att pröva jordprovens förmåga att 
ien ammoniumsulfatlösning bilda nitrat. De kunna sålunda icke göra samma 
anspråk på grundlighet och tillförlitlighet, som de mer omfattande undersök- 
ningarna. Då de emellertid äro ägnade att ge en viss inblick i växtsamhällets 
biologi, och då den använda metoden allmänt brukas vid jordbakteriolo- 
giska undersökningar, har jag i tab. 2—5 sammanställt några mera bely- 
