420 HENRIK HESSELMAN. (396) 
samhällen, xerofila örter och gräs, där nitratbildningen är fullständigt 
undertryckt, få vi en vegetation av ris jämte ett mindre antal örter och 
vissa för dylik mark karaktäristiska mossor, nämligen de vanliga barr- 
skogsmossorna. Då nitrifikationen, som jag nedan kommer att visa, reg- 
leras av de markbildande processerna, komma dessa att få ett avgörande 
inflytande på de olika växtsamhällenas uppträdande och fördelning. Ett 
studium av dessa, för vilket vårt land erbjuder alldeles särskilda förut- 
sättningar, kan därför närmare belysa lagarna för växtsamhällenas eller 
skogstypernas fördelning och utvecklingsförlopp. Vi övergå därför till en 
närmare undersökning av dessa faktorer. 
Kar. X. De markbildande faktorernas betydelse för salpeter- 
bildningen i vårt lands naturliga jordmåner. 
Den moderna jordmånsforskningen har funnit, att klimatet intager ett 
synnerligen framstående rum bland de markbildande faktorerna. Där 
klimatet i ena eller andra riktningen är starkt utpräglat t. ex. mycket 
vått eller mycket torrt, kommer denna faktor att dominera. Stora land- 
områden få under sådana förhållanden en ganska likformig jordmån, 
även om berggrunden företer väsentliga växlingar. Exempel härpå fin- 
ner man t. ex. i södra Rysslands stäpper, där den svarta jorden, rys- 
sarnas tschernosem, härskar inom vida områden, eller inom tropikerna, 
där lateriten, en roströd jordart, kan ge sin prägel åt vidsträckta land- 
områden. Orsaken till att dessa trakter utmärkas av var för sig syn- 
nerligen karaktäristiska jordarter ligger i deras utpräglade klimat. Stäpp- 
klimatet utmärkes av kalla och vanligen snörika vintrar, men varma och 
torra somrar. Lateritområdena inom tropikerna åter karaktäriseras av 
en året om hög temperatur, som förlänar den fallande nederbörden en 
särdeles kraftig inverkan på mineralens vittring. 
Klimatets roll vid markbildningen bestämmes väsentligen av tvenne 
faktorer, nämligen temperaturen och nederbörden eller rättare sagt för- 
hållandet mellan nederbörd och avdunstning. Temperaturen har så till 
vida en mera direkt betydelse, i det att den påverkar de kemiska vitt- 
ringsfaktorerna, bl. a. stiger vattnets inflytande på mineralens vittring 
mycket starkt med temperaturen, liksom också alla kemiska processer 
förlöpa hastigare vid högre än vid lägre temperatur. Men av nästan 
större betydelse än temperaturen är förhållandet mellan nederbörd och 
avdunstning. I detta avseende brukar man skilja mellan tva slags klimat, 
humida och arida. I de förra, de fuktiga klimaten, är nederbörden 
större än avdunstningen. Marken mottar mer vatten än den avger till 
luften, överskottet sjunker ned och medför en del av de lösliga vittrings- 
produkterna, vilka sålunda bortföras med grundvattnet och dess synliga 
