(409) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 33 
podsolering, medan förhållandena i barrskogen understödja samma process. 
I ekskogarna vid Djursholm t. ex. finns en antydan till blekjord, en 
podsolering äger rum, men den är tydligen mindre utpräglad än i barr- 
skogarna i samma trakt och genom maskars och insekters verksamhet 
bildas en utpräglad mull. Mullälskande och nitratofila växter kunna 
därför förekomma på en mark, som ej genom topografien är särskilt gyn- 
nad genom elektrolyttillförsel. De komma emellertid att företrädesvis 
förekomma på sådana marker, som genom sin mekaniska eller geologiska 
beskaffenhet äro mindre benägna för urtvättning, t. ex. lermarker eller 
leriga moräner, medan på de lättare podsolerade markerna råhumus med 
dess karaktäristiska flora blir mer eller mindre dominerande. 
Även i barrskogarnas marktäcke visar sig på samma sätt underlagets 
inflytande. I de meromnämnda barrskogarna i Jönåkers häradsallmänning 
finns på rullstensåsar och moräner en ganska utpräglad podsolprofil och 
markbetäckningen i dessa skogar utgöres som vanligt av mossor och 
bärris. Humustäcket är rent ytligt, kvävet omsättes ej till salpetersyra. 
På lermark anträffades den närmare skildrade örtrika granskogen (se 
sid. 460). Urtvättningen i ytlagren är här mindre fullständig, humus- 
täcket utsättes under sin bildning mera för elektrolyters påverkan och 
blir mullartat. Ehuru humusen är av sur reaktion, omsättes kvävet till 
salpetersyra. 
Med den betydelse, som jag vill tillskriva elektrolyters inverkan på 
humusämnena för kvävets nitrifikation, blir det också förklarligt, varför 
just i växtsamhällen på klippor en nitrifikation så lätt äger rum. Vi 
kunna i dessa formationer finna salpeterbildning icke blott i de klipp- 
växtsamhällen, som höra till lövskogarnas formationsserie, utan det är ej 
ovanligt att finna en livlig salpeterbildning även under ett rent renlavs- 
täcke. I dessa samhällen kunna därför nitratofila växter uppträda, t. ex. 
Rubus ideus, som på dylika platser alltid visat mycket kraftig nitrat- 
reaktion.  Urtvättningen i dessa klippskrevor kan nog aldrig bli så full- 
ständig som i annan, mera genomsläppande mark, och med regnvattnet 
nedföras i springorna grus och andra vittringsprodukter från den mer 
blottlagda hällen. 
Även den nitrifikation, som hittills iakttagits i kärrformationer, kan ses 
under samma synvinkel. Dessa kärr ha samtliga förekommit på lokaler 
med tillrinnande, mera livligt, rörligt vatten. Vad särskilt kärren å krpk. 
Vallåsen å Hallandsås beträffar (se sid. 475), hava dessa tidvis ett så lågt 
vattenstånd, att den för nitrifikationen nödvändiga luften lätt får tillträde. 
Mossarna åter, som äro uppkomna på mark med mera mineralfattigt 
vatten, sakna så vitt man vet, nitrifikation. Fördelningen av kärr och 
mossar är många gånger mycket skarp och instruktiv. Särskilt lärorika 
29. Skogsvårdsföreningens tidskrift, 1917. 
