430 HENRIK HESSELMAN. (412) 
fordra elektrolyternas borttransporterande, går utvecklingen mot icke nitri- 
ficerande humusformer. Bland de faktorer, som befordra en blandning 
av humus och mineral, märkas såväl rent biologiska såsom maskars och 
insekters grävande och jordblandande verksamhet som rent fysiska, 
t. ex. markens topografi och därmed sammanhängande avrinningsförhållan- 
den. Till de nitrificerande jordmånerna höra de äkta mulljordarna, samt 
i mera rörlig vatten bildade humusformer, till de icke nitrificerande höra 
raåhumusjordarna med deras olika varianter. I det följande skola deras 
övriga, icke struktuella egenskaper något behandlas. 
Bland betingelserna för att en nitrifikation skall äga rum i marken, 
brukar vanligen anföras, att jorden bör ha en neutral eller alkalisk reak- 
tion. Denna asikt tål tydligen en betydande modifikation. CHRISTENSEN 
visade för några år sedan (1913), att en salpeterbildning äger rum i sur 
kärrtorv, och bland de av mig undersökta nitrificerande jordarna 
har flertalet mer eller mindre tydligt sur reaktion. Till dessa 
tydligt surt reagerande höra t. ex. humusproven från alskogen vid Djurs- 
holm, den humusblandade lerjorden från alskogen vid Selsjön (Ånger- 
manland), den utpräglade mulljorden från bokskogen å krpk. Vallåsen, 
Hallandsås, humusproven från lunddälden vid Skäralid, kärrjorden från 
kronojägarebostället Klippan, Hallandsås, humusjorden från örtrik gran- 
skog i Jönåkers häradsallmänning. Samtliga dessa prov ha vid lag- 
ring bildat betydande salpetermängder (jfr tab. 7) och i flertalet fall 
ha växterna på de platser, där proven insamlats, visat en högst betydande 
nitrathalt. Så långt man kan döma av reaktionen med lackmuspapper 
äro dock dessa jordar, med undantag av kärrjorden, mindre sura än 
vanlig råhumus. Tydlig, om ock svagt sur reaktion visade vidare t. ex. 
jordproven från vittringsjord å hyperit från Torsberget vid Mölnbacka, 
proven nitrificerade dock WINOGRADSKYS lösning, likaledes svagt sur 
reaktion hade jordproven från ekbestånden vid Djursholm, nitrifikationen 
var dock även här stark. Neutral reaktion har däremot iakttagits hos 
jordproven från almbeståndet i Dalby hage (sid. 431), hällmarksjordarna 
a Gottland, jordproven från klippväxtsamhälle å urberg vid Djursholm, 
bokskogen å Omberg, den örtrika tallskogens mull etc. Framför allt på 
kalkhaltig jordmån här reaktionen visat sig neutral, mera undantagsvis 
på kalkfattig. Vilken roll jordens reaktion spelar för nitrifikationen är 
emellertid ej så alldeles lätt att säga. Fråga är, om man med lackmus 
kan få ett tillförlitligt utslag för markens surhetsgrad, riktigast vore utan 
tvivel att bestämma vätejonernas koncentration på kemisk-fysikalisk väg, 
en metod, som dock ännu ej utbildats för att användas på jordprov. 
Emellertid synes det i allmänhet vara så, att de sura nitrificerande humus- 
formerna ge något mindre sur reaktion än de icke nitrificerande sura 
