(557) LÄRKEN. A7 
un 
ALSTRÖMERS tid hade vi kanske de flesta impulsgivande förbindel- 
serna med England. Dit foro våra godsägare för att studera jordbruk, 
och de hemkommo då även med intryck från de engelska parkerna och 
skogarna. Denna förbindelse 
fortgick, som vi skola se, vad 
åtminstone trädplantering be- 
träffar, , till ungefär mitten av 
1800-talet. Sedan inflyttade en 
del tyska skogsmän till Sverige, 
Basom, C:s IL. OÖBBARIUS, W. 
WILKE och E. WOLFF, vilka 
givetvis kommo att taga frö från 
sitt gamla fädernesland. Den 
svenska skogslitteraturen blev 
KE 
<BR VÄ a 
också alltmera påverkad av den 
vidlyftiga tyska litteraturen, och 
det blev också därför allt natur- 
ligare, att man sökte sig till 
Tyskland efter skogsfrö. 
Huru menlig denna import av 
skogsfrö blev för vårt land har, 
beträffande tallen, fullständigt 
skildrats av E. WIBECK i Medd. 
från Statens Skogsförsöksanstalt 
h. 9. Att även våra lärkplante- 
ringar kommo att lida härav 
skall visas längre fram. 
Näst de nämnda Västgöta- 
bestånden träffa vi därefter de 
äldsta lärkbestånden å Visingsö. 
Bölst V. M- THELAUS (233) 
fiörnjades ekplanteringarna där Dr Prosskögskolans' | Foto av Nirs Sytven Vs 19r2 
saml. 
Å 
: 
H 
i 
H 
i större omfattning år 1832 och Fig. 15. 65-årigt blandbestånd av lärk och tall 
1833. I allmänhet inplanterades vid Bordsjö i Småland. 
sc ke 5 Ac Sixty-five-year-old mixed wood of larch and pine at 
lärkträd samtidigt med ekarna, 
då man antingen satte ett lärk- 
träd mellan var eller varannan 
Bordsjö in Småland. 
ek eller ekgrupp i raderna, eller också lät man hela raderna omväxla 
därmed, så att varannan rad utgjordes av ek och varannan av lärk. Då 
a Visingsö nu finnes ett 853-årigt lärkbestånd (försöksytan 317), härstam- 
mar detta således från denna tid. Som STRÖM i egenskap av direktör 
