(639) LÄRKEN. 557 
Längre än två år kunna plantorna ej få stå i plantsängen, då de annars 
bli för stora att plantera ut i skogen i större mängder. Annars gäller 
för lärken, att den tillhör de träd, som lättast låter plantera sig såsom 
stora plantor (ULRIKSON249), men detta kan givetvis ej ske i större 
skala i skogsmarken. Omskolningen av lärkplantorna verkställes tidigt 
på våren, innan plantorna nämnvärt slagit ut — erfarenhet om dåliga 
resultat föreligger från sena omskolningar. 
Likaledes bör planteringen uti skogsmarken ske tidigt på våren. Vis- 
serligen rekommendras för lärken höstplantering av många skogsmän, 
men sedan en allmän erfarenhet visat vårplanteringens företräden för 
nästan alla träd, bör den helst användas även för lärken. 
Medan förf. (z7$8) fann de 1-åriga plantornas medelhöjd i regel vara 
omkring 7 cm, voro de 2-åriga omkring 12 cm (35—19 cm). 2-åriga plan- 
tors höjd angivas av FLURY (487) till 14 cm, 3-åriga 44 cm, 4-åriga 
70 cm, s5-åriga 80 cm. — Ofta kunna dock 4—6 åriga plantor vara mer 
än meterhöga. 
På god mark kan det vara lämpligt att draga upp rena lärkbestånd 
av mindre omfattning, men förf. håller i övrigt före, att en inblandning 
i planteringarna med en större eller mindre procent lärkplantor är för- 
delaktig. Liksom redan vid tal om sådd av lärkfrö nämnts, bör bland- 
ningsprocenten av lärken ej vara för stor. Det är lämpligast att blott 
hava lärken insprängd, så att lärkkräfta ej alltför mycket skall spridas. 
Och skulle kräfta genom försummad gallring eller av andra orsaker 
få herravälde i bestånden, bör lärken ej stå tätare, än att den kan 
borttagas, utan att beståndets slutenhet nämnvärt rubbas. En uppbland- 
ning i beståndet med var 4—s5:te rad lärk kan därför rekommenderas, 
särskilt om lärken sättes som var 3—5 planta i lärkraden. — Ett intres- 
sant exempel på en radplantering av fyra rader gran och 1 rad lärk 
giver försöksytan 281 å. Ombergs kronopark. Den omtalas närmare här 
nedan vid redogörelse om produktionen i blandskogar. 
Lärkens produktion. 
Rena bestånd. 
För att erhålla en sammanställning av lärkens växt efter uppskatt- 
ningsresultatet från försöksytorna var det först nödvändigt att uppdela 
materialet i skilda boniteter. 
Vid skogsbeståndens bonitering har hittills vanligen använts beståndens 
medelhöjd som den utslagsgivande faktorn. Denna är emellertid mindre 
lämplig härför på grund av det starka inflytande som en viss gallrings- 
form kan utöva på densamma, i det att en låggallring kan komma att 
höja medeldiametern och en krongallring att sänka densamma. En sådan 
