558 GUNNAR SCHOTTE. (640) 
olägenhet framträder visserligen mera hos den verkliga medelhöjden än 
Så 
and 
h 
använts för s. k. erfarenhetstabeller. För att emellertid undvika att gall- 
hos den enligt formeln 7 beräknade medelhöjden, vilken hittills 
ringsformen skall trycka sin prägel på medelhöjden, är lämpligare att vid 
bonitering betjäna sig av medelhöjden inom första kronskiktet. Vid boni- 
teringen av lärkytorna har också denna faktor använts. 
Medelhöjderna — såväl beståndets som första kronskiktets — kunna 
emellertid ej användas för direkt praktiskt bruk, emedan de fordra en 
fullständig uppskattning och uträkning av bestandet, innan de kunna 
bestämmas, och således innan beståndet kan boniteras. Den höjd, som 
bestämmes av höjdkurvans maximum, är däremot mera användbar i prak- 
tiken. Den är nämligen lätt bestämbar särskilt sedan det blivit allt van- 
ligare att grafiskt lägga upp bestandens höjdkurvor vid uppskattningarna. 
Det gäller dock härvid att kritiskt lägga upp höjdkurvan i bestånd, 
där vid en krongallring uttagits många av de större träden (1 + och 1 (b)), 
så att ej höjdkurvorna på grund härav göras för låga. Med detta på- 
pekande synes det likväl lämpligast, att de s. k. erfarenhetstabellerna ha 
maximihöjderna (d. v. s. höjdkurvornas maximum) som ingångstal för 
beståndens bonitering. De båda nämnda höjderna, första kronskiktets 
höjd och maximihöjderna, ha upplagts för samtliga ytor grafiskt efter 
åldern. Såsom närmare framgår av fig. 47, visa de på dessa två sätt 
bestämda boniteterna en god överensstämmelse. 
Vida större svårigheter uppstå, om man vill skaffa sig en god sluten- 
hetsfaktor för bestånden. Som den nu föreliggande undersökningen endast 
avser att lämna en mer summariskt sammanställd översikt, ha några 
mera ingående studier över slutenheten ej verkställts. Vid slutenhetens 
beräknande har i stället använts den av JONSON” skildrade metoden, 
M 
som vilar på beståndens intensitet -;,. Sedan denna faktor uträknats för 
mh 
samtliga ytorna, upplades värdena grafiskt efter höjden och utjäm- 
nades. Av intresse kan då först vara att jämföra intensiteten hos be- 
stånden före gallring med de av JONSON ur MAASS tallmaterial beräk- 
nade intensiteterna. 
Mede lNojdenT SEA steeen NSL 10 15 20 25 30 
Intensitet för lärk före gallringen...... jo I22 15,7 10,9 17,7 LÖS 
Intensitet för tall:.sso cm sc. sö dessein 10,2 12,9 14, 16,3 1756  LÖ,7 
Dessa värden för lärken och tallen äro som synes ganska överens- 
stämmande med undantag för de lägsta höjderna. Härigenom finna vi 
I TOR JONSON: Om bonitering av skogsmark. Skogsvårdsf. Tidskr. 1914 sid. 369. 
