624 GUNNAR SCHOTTE. (706 
en del träd med rötterna, medan andra blivit avbrutna på halva 
höjden. 
Vid finska forstföreningens årsmöte i Tavastehus den 4 aug. 1892 
lämnade direktör BLOMQVIST (394), som genom resor väl kände sibiriska 
lärkens förekomst i vilt tillstånd i Ryssland och Sibirien, en ingående 
skildring över Nykyrka-beståndet. Marken, där beståndet växer, utgöres 
av stenfri mosand med 9 till 12 cm mylla. Ned mot åbädden träder även 
lera i dagen. Ståndorten betecknas av BLOMQVIST som särdeles god 
för tall, medelmåttig för gran. Lärkarna stodo regelbundet i rader på 
3,9 X4,2 meters avstånd. »Trädens växt är den vackraste man kan finna. 
De bilda mycket höga, ända till 60 å 80 fot, kvistfria och raka stammar 
med en totalhöjd av 110 till 134 fot. Vid ett besök därstädes mättes 
stammar, hållande t. ex. 15,5; dec. tum i brösthöjdsdiameter med en 
totalhöjd av 118 fot; 18 dec. tum vid brösthöjd och 134 fots totalhöjd. 
En provyta av ett tunnlands vidd innehöll en virkesmassa av 128 !/, 
normalfamnar med ett antal av 211 stammar, varibland minst 150 stam: 
mar av grova sagbara dimensioner. — En vackrare skog än denna finner 
man ej i Finland, och i Ryssland har jag icke sett någon lärkträdsskog, 
som ens närmelsevis kunde tåla jämförelse. Virkesmassans värde kunde 
här uppskattas ända till 4,000 fmark på det tunnland, där en provyta 
mättes». 
År 1900 giver BERNH. ERICSSON (345) en skildring av beståndet på 
grund av besök i detsamma såväl år 1885 som 1897. Från det första 
besöket stod för honom som ett livligt intryck växttäckets saftiga grönska 
under de höga kronorna av de redan på långt håll synliga, regelbundna 
raderna av kvistfria, smäckra stammar. År 1897 hade granen redan in- 
vandrat i sådan mängd och skjutit i höjden, att den skymde utsikten i 
beståndet och väsentligt minskade intrycket av beståndets storslagenhet. 
Markvegetationen var emellertid då ännu ganska rik. På en yta om 50 
ar antecknades: | 
Mossor: Hylocomium triquetrum och parietinum, Hypnum curtum, Bryum roseum 
och Mnium cuspidatum. 
Gräs: Calamagrostis arundinacea. 
Orter: Oxalis acetosella, Fragraria vesca, Rubus saxatilis, Veronica chamedrys, Pulmo- 
naria officinalis, Convallaria majalis, Viola, Pyrola minor, Melampyrum silvaticum, Trien- 
talis europea, Angelica silvestris, Solidago Virgaurea, Stellaria graminea, Geranium silva- 
ticum, Cirsium heterophyllum, Rubus ideus, Actea spicata, Spirea Ulmaria, Orobus ver- 
nus, Galium uliginosum, Stellaria nemorum, Majanthemum bifolium, Scrophularia no- 
dosa, Pteris aquilina, Asplenium filix femina, ÅAspidium felix mas, Polystichum spinulosum 
och Equisetum silvaticum. 
Buske: Daphne mezereum. 
Markvegetationen tyder sålunda på god mullbildning i marken. 
