640 GUNNAR SGHOTTE, (722 
och hos det senare 7,10 m. Beståndet var då nära 18 år gammalt. År 
1915 uppskattades i det senare försöksytan 328. Redan 1912 hade be- 
staändet gallrats av skogsskolans elever, varvid uttogos 868 stammar per hektar, 
med en virkesmassa av 21 kbm. År 1915 i augusti uppskattades beståndet 
till 124 kbm, varav 104 tillhör första kronskiktet. Barkprocenten beräknades 
då till 31,6.  Beståndets medelhöjd var 9,; m; första kronskiktets medelhöjd 
efter trädens uppmätning 10,4 m, efter formeln 9,6. Medeldiametern var 11,6 
cm, för första kronskiktet 12,2 cm, Grundytan 25,7 kvm, därav 21,4 på 
första skiktet. — Detta 24-åriga bestånds produktion har redan uppgått till 
146 kbm — ett storartat resultat av skogsodling i Norrland! (fig. 82). 
Visserligen är provytan, som ligger till grund för uppskattningen, endast 5 
ar, men det bör påpekas, att givetvis kantträden ej medtagits vid virkesmassans 
uppskattande i det lilla beståndet. — Beståndet är emellertid synnerligen 
växtkraftigt. I någon mån ha angrepp observerats av lärkträdsmåttet samt av 
lärkkräftan. 
För övrigt meddelar länsjägmästare O. HJ. HUMBLE, att några lärkbestånd 
ej äro kända inom Jämtlands län. På skogsvårdsstyrelsens kulturfält ha 
åren 1914 och 1915 utplanterats cirka 500 lärkplantor vardera året, vilka 
erhållits från Bispgården. 
Västernorrlands län. 
Enligt länsjägmästare PER ÖDMANS meddelande finnas lärkar här och var 
över hela länet. 
Det halva kg frö, som 1892 sändes till dåvarande norra Angermanlands revir, 
har givit upphov till ett glest bestånd a Miltallbergets kronopark i Bodums 
socken av nuvarande ”Taåsjö revir. Planteringsfältet är beläget å tallhed 
mellan stora landsvägen och älven samt är inhägnat. Jägmästare V. OLOFSSON 
uppgiver beståndets medelhöjd 1908 till 1,2 meter. Många träd hade då 
gatt ut eller voro klena till växten. Ett mindre antal träd voro emellertid 
raka och frodiga med cirka 40 cem:s årsskott. När förf. sommaren 1915 
besökte beståndet, funnos ett s5o-tal vackra lärkar, ehuru marken är synner- 
ligen svag och hårt bränd. ' Markbetäckningen består nämligen av strödda 
ris: ljung (kort och gles) och lingon samt av strödda lavar: Cladina silvatica 
Stereocaulon och bägar-cladonier. Mossorna representerades nästan uteslutande 
av Polytricham juniperinum. — De längsta lärkarna (fig. 83) voro omkr. 5 m 
höga och 6—-7 cm 1 diameter vid brösthöjd. 
Inom Tåsjö revir finnes även en yngre lärkplantering, härstammande från 
frösändningen av år 1897 eller 1899. Invid Degervattnet å kronoparken 
Smedsböle i Fjällsjö socken är nämligen å en areal av 4 ar utsatta 100 plantor 
med jordklimp. = Planteringen, som skett å inhägnat område, har lyckats 
särdeles väl, även om några plantor till en början skadades av frosten enl. 
meddelande av jägmästare V. OLOFSSON. År 1908 uppgavs planteringens 
medelhöjd vara 0,5 m. Ar 1915 anlades här försöksytan n:o 326. Plante- 
ringens grundyta är endast o,;o kvm per har och virkesmassa 1,3 kbm. 
Trädens medelhöjd är efter uppmätning av samtliga träd 1,55 m, men enligt 
formeln 2,2. För första kronskiktet äro motsvarande tal 2,5; och 2,7 respektive. 
Maximihöjden var, 1915 års skott frånräknat, 3,05 m. Medeldiametern var 
endast 1,6 cm, för första kronskiktet 2,, cm. Lärkarnas tillväxt har varit 
