(727) LÄRKEN. 645 
är mycket god. Lärkens tillväxt i förhållande till tallen och granen belyses 
av efterföljande sammanställning. 
stamantal grundyta virkesmassa medeldia- medelhöjd medelform- 
st. kvm kbm m. cm m tal 
fänrRaassssionds 2.244 3,77 12 4,6 500 0,628 
» första skiktet 252 I ,009 4 HA 6,0 0,572 
nils FNS 1,507 1493 6 3,9 3,8 0,775 
>» första skiktet 41 0,32 I I 0,0 4,6 0,627 
PAA RT bensin 318 0,50 I Ala 4,7 0,622 
Som redan i historiken omnämnts finnas vid Fånö gods i Hacksta soc- 
ken några sibiriska lärkträd, som äro 24 år gamla. Sedermera ha anlagts 
flera yngre bestånd. Exempel härpå är tillfälliga ytan 387 vid Eneby. 
Beståndet utgöres till nära hälften av sibirisk lärk, till 7/,, av björk och resten 
av gran. 
stamantal  grundyta virk belopp barkpro- medeldiam. medel- medel- 
st. kvm kbm cent höjd  formtal 
än FA so ones 25533 23,62 118 23,0 I 1,9 TO,1 0,493 
» — första kron- 
SKIKtet > osgnc 1,440 19,80 100 24,1 I 3,2 10,3 0O,491 
Shan) All kyss sva 1,893 5,88 24 = (AE 1,4 —0,555 
björk, MIST Ag 480 2,91 TY: a 8,8 Se 0,502 
Vi finna sålunda, att lärkens medelhöjd är 10,1 m, medan björkens är 11,4 m 
och granens 7,, m. Härvid bör dock bemärkas, att lärkens höjd är tillbakasatt 
genom ekorrskador i betydlig utsträckning för två år sedan. Ett stort antal 
träd, ej mindre än 45,6 & barkades då i toppen, vadan dessa träd nu stå 
med torra toppar. Lärkens medeldiameter är 11,9 cm, björkens 8,8 och gra- 
nens 6,3. Till hela beståndets virkesmassa 159 kbm bidrager lärken med 
118 kbm, björken med 17 och granen med 24 kbm. Angrepp av lärkkräfta 
ha konstaterats, ehuru dock ej i större omfattning. 
Södermanlands län. 
Å Jönåkers häradsallmänning finnas spridda sibiriska lärkar av 1898 års 
frösändning. De äro utplanterade å ett hygge i blandning med tall och gran. 
Lärken företer en snabb växt, vilken särskilt de första åren var avsevärt star- 
kare än tallens. En mindre försöksyta uppskattades här 1909 och reviderades 
I0T5. 
Den sibiriska lärken är planterad, tall och gran ha tillkommit såväl genom 
radplantering, som självsådd. År 1909, då beståndet var 10 år, uppgick lär- 
kens medelhöjd till 4,2 m, mot tallens 2,1 m. Lärkens medeldiameter var 
då 4,7 cm. 6 år senare var lärkens medelhöjd efter uppmätning av samtliga 
träden 7,3 m, d. v. s. på 6 år hade den ökat med 3,1 meter eller omkring 
1/; meter per år. Tallen hade under samma tid ökat från 2,1 till 5,8 m eller 
0,6 m per år. Tallen har således nu mera växt ifatt lärken, vilket även tyd- 
ligt framgår vid en jämförelse mellan fig. 84 och fig. 85, som tagits från 
samma plats med 6 års mellanrum. Medelhöjden hos första kronskiktets 
