(741) LÄRKEN. 659 
Föryngring. 
Den sibiriska lärken självsår sig rikligt i sitt hemland och Vv. BERG 
(425) framhåller, hurusom den därstädes sprider sig även på stora av- 
stånd. ÖRTENBLAD (287) omnämner visserligen, att lärkfröet bör spri- 
das kortare väg än tall- och granfröet, emedan frövingens böjning är så stor, 
att fröet hastigt faller till marken. Å andra sidan motväges detta av, att 
kottarna äro mer eller mindre riktade uppåt, varigenom fröet ej kan falla ut 
vid lugnt väder. Först när vinden sätter grenarna i stark rörelse, skakas 
fröna ur kottarna och få härigenom stark fart att spridas långt av vinden. 
De ännu rätt unga träden hos oss ha visat sig redan giva upphov 
till gott frö och riklig självsådd. Förut är omnämnt de 10 m höga 
självsådda plantorna vid Hällan utanför Piteå. I Bispgården ger en liten 
dunge 20-åriga träd nästan årligen upphov till självsådda plantor i den 
närbelägna plantskolan, där de tillvaratagas och omskolas. Det är så- 
lunda tydligt, att den sibiriska lärken är fröbar mycket tidigt. 
Som kuriosum kan också omnämnas, att man i Finland observerat 
kott redan på en 3-årig planta (395). ÖRTENBLAD (293) omtalar från 
Sollefteå, att 7-åriga plantor burit kottar, men de hade då ännu ej hun: 
nit få hanblommor. Vid 13—20 års ålder är den sibiriska lärken frö- 
bar, och av de nu flerstädes i vårt land spridda 25-åriga bestånden bör 
kottinsamling kunna verkställas. Därest emellertid, som är att hoppas, 
den sibiriska lärken skulle få någon större användning hos oss, måste 
frö ännu en tid importeras från Ryssland. Kunde man också erhålla 
frö från Nykyrka i Finland, vore detta synnerligen förmånligt. 
Det sibiriska lärkfröet är lätt att skilja från det europeiska, särskilt 
på storleken. Medan det på i kg knappast går 100,000 frön av det 
förra, kunna ända till 180,000 frön av europeiska lärken finnas i I kg. 
Det sibiriska lärkfröets 1,000-kornsvikt är nämligen enligt INGEBORG 
JACOBSEN (544) 10,6 gram (medelvikt av 7 prov). RAFN (592) uppger 
av 22 prov en minimivikt av 8,05 gram, maximivikt 12,4 gram och 
medeltal även på 10,6 gram. Av 7 undersökta prov hade INGEBORG 
JACOBSEN fått en groningsförmåga av högst 37 2, lägst o & och 
medeltal av 21 Z. Från 32 prov uppger RAFN samma tal till resp. 
60,0 Z, I Z och 30,3 Z. Av Svenska Skogsfrökontoret år 1901 
offentliggjorda groningsresultatet hade sibiriska lärken 21 2 grobar- 
het. 20 dygn äro i allmänhet tillräckliga, för att få proven nästan 
utgrodda. — Under åren 1896— 1903 kunde RAFN föra ganska grobart 
sibiriskt lärkfrö i marknaden. Under senare åren har det visat sig vara 
mycket svårare att erhålla gott frö, och de sista krigsåren har givetvis 
intet frö kunnat anskaffas. Priset per kg frö ha under åren 1893—1916 
i allmänhet växlat mellan 12 och 16 kr. År 1898 var det nere i 10 kr. 
