676 GUNNAR SCHOTTE. (758) 
I Tyskland började den odlas år 1887. Enligt SCHWAPPACH (611) 
hade i Preussen använts å statsskogarna t. o. m. år 1893 74 kg frö, och 
den fanns på en areal av över 10 hektar, därvid smärre bestånd under 
5 ar ej medräknade. I Baden har den däremot enligt WIMNER (645) an- 
vänts mycket sparsamt. Från Bayern omtalar MAYR (573) år 1907, att 
av denna lärk finnas 234,820 exemplar i 91 olika revir. Den har där 
passat gott för klimatet. Endast vid abnormt sena vårfroster (i mitten 
av juni) har den liksom vanliga lärken blivit skadad. Som japanska lärken 
förvedas sent på hösten, skadas den någon gång av i slutet på september 
uppträdande frost. Mot vinterkölden är den fullt härdig. 
Enligt HOLLAND (547) var den år 1912 i Wärttemberg försökt på 
en areal av 37,23 har. Härtill hade inköpts 273 kg frö. Den har där visat 
sig frosthärdigare än vanlig lärk och mindre hemsökt av skador. Lärk- 
kräftan och lärkmottet ha knappast gjort sig märkbara; Ågaricus melleus 
har dock angripit den något. 
Erfarenheterna från denna lärks odling i Tyskland ha i stort sett varit 
goda. Några uttalanden härifrån kunna vara av intresse. SEYDEL (67z7), 
som försökt de olika lärkarterna, anser att den japanska lärken fordrar 
den största luftfuktigheten. VON REICHERNAU (594), som försökt den 
japanska lärken på 22 har i Ostpreussen, håller före, att höjdtillväxten 
avtager för snart. V. WILAMOWITZ-MÖLLENDORFF (643) omtalar från 
Gadow 25—30-åriga exemplar, som ha en höjd av 18 m och en diameter 
av 435 cm. V. ZASTROW (646) har funnit den anspråksfull ifråga om 
jordmån samt att den ej alls går till å torr sandmark. Däremot synes 
den tycka om exponerade lägen och angripes ej där så mycket av lärk- 
kräfta. Han anser den vara mera skuggfördragande än vanliga lärken. 
SCHWAPPACH (6z3) framhåller, att dess höjdtillväxt visserligen kul- 
minerar tidigt, men ändock i Preussen är större än europeiska lärkens 
ända till 25 år. Vid 23 års ålder ha flera bestånd visat en höjd av 16 
—18 m och en brösthöjdsdiameter av 18 cm. 
I Österrike har den japanska lärken enligt CIESLAR (463) försökts 
på 22 platser, där österrikiska skogsförsöksanstalten verkställt observa- 
tioner över densamma. Man har därvid iakttagit, att den ej alls pas- 
sar å torr mark, där den växer alltför långsamt. På frisk och djup, 
mer eller mindre humusblandad jordmån får den däremot en utmärkt 
tillväxt. 
Vid Purkersdorf voro 15-åriga bestånd av japansk lärk 10 m höga, medan 
den europeiska lärken endast var 7,1 m. 30-åriga bestånd voro 15—16 m. 
Beträffande den japanska lärkens odling i Ryssland har förf. endast 
sett uppgifter från Estland, av v. HOININGEN (540) som anser den 
osäker, då den lider mycket av vårfroster. 
