22 LITTERATUR. 
Gussow, H. T.: Canada's white pine possessions threatened with extermination. 
An authoritative Discussion of withe pine blister nut. Published and distri- 
buted by the Canadian Forestry Association, Ottawa 1917. 7 sid. och 
1 plansch. 
PALMER, R. C.: Yields from the destructive destillation of certain hardwoods. 
U. S. Departm. of Agricult. Bull. n:r 508. Washington 1917. 3 sid. 
Yale University. School of Forestry. 1916—1917. New Hawen. 1917. 
46 sid. 
Skogsägarnas i Finland ömsesidiga skogsbrandstodsförenings årsberättelse 1916. 
Hälsingfors 1917. 8 sid. 4:0. 
Referat fra Norsk Forstmandsforenings skogsmote i Kristiania 3 juli 1916. 
Kristiania 1917. 80 sid. 
Skogsägarnas i Finland ömsesidiga skogsbrandstodsförening. Agentinstruktion. 
Årspremietariff och skadevärderingsgrunder. Hälsingfors 1916. 25 + 3 + 
16 + 16 sid. 
TRÄVARUMARKNADEN. 
Med den tyska U-båtsblockaden har marknaden kommit i dödvatten, och 
ännu skönjas inga tecken till någon ljusning. 
De underhandlingar, som lång tid pågått för beredande av möjlighet till 
avskeppning på England och Frankrike, synas nu definitivt hava strandat. 
Och föga om ens någon utsikt torde föreligga, att de svårigheter, som vållat 
underhandlingarnas avbrott, kunna undanröjas. 
De neutrala länderna samt Tyskland äro visserligen köpare men helt na- 
turligt är, att i och med den starka inskränkning i exporten från Sverige, som 
måste bliva en följd av, att England och Frankrike äro ur marknaden, kom- 
ma de förstnämnda ländernas köpare att söka pressa priserna och i övrigt 
uppställa för avlastarna obekväma villkor. Därtill kommer, att konsumtionen 
även i de neutrala länderna är mindre än vanligt, och att de svårigheter för 
befraktningen, som länge varit rådande, icke minskats utan äro fullt ut lika 
stora som förut. 
De förhållanden, som på grund av anförda omständigheter råda, ingiva 
naturligtvis våra exportörer stora bekymmer. Av de varor, som nu ligga i 
lager efter vinterns sågning, torde föga kunna avskeppas. Man torde visser- 
ligen allmänt söka bereda plats i sina brädgårdar genom att klosslägga det 
torra virket och genom utvidgningar. Men den sena och kalla våren har 
verkat därhän, att torkningen gätt osedvanligt långsamt, varigenom det ännu 
dröjer en tid, innan på så sätt plats kan beredas. Och att utvidga sin bräd- 
gård är en utväg, som ingalunda står alla till buds. Det torde därför icke 
komma att dröja så synnerligen länge, innan driften vid åtskilliga verk måste 
avstanna. Man må hoppas, att vederbörande verksägare bliva i tillfälle att i 
största möjliga utsträckning sysselsätta sitt folk med andra arbeten, så att såg- 
verksdistrikten måtte bliva förskonade från arbetslöshet. 
