730 GUSTAF LUNDBERG. 
Kådträkt användes som beteckning för samtliga åtgärder för kådans 
anskaffning. 
Kådtäkten kan bedrivas på två sätt, dels extensivt, varvid anskaff- 
ningen inskränkes till insamling av vildkada, dels zntensivt, varvid trä- 
dens stammar avsiktligt såras och bearbetas för astadkommande av 
kådflöden. 
Blecka eller kådblecka (tyska Lachten) användes som beteckning för 
de för kådtäkt avsiktligt anlagda sårytorna. 
Med £katning (tyska das Plätzen) menas bleckornas upphuggning eller 
anläggning. 
Med £kantkatning (tyska Nachdexeln) menas bleckornas förnyade kant- 
sårning eller bearbetning med huggjärn. 
Ehuru Tyskland för sin pappersindustri och ej minst för sina omfat- 
tande tekniska industrier 1 övrigt årligen förbrukade avsevärda mängder 
harts, enligt uppgift c:a 100,000 ton årligen, förefanns vid krigsutbrottet 
1914 ingen inhemsk hartsindustri 1 landet. 
Visserligen hade tidigare, anda sedan mitten av 1400-talet, i Sachsen 
förefunnits en rätt betydande hartsindustri grundad på grankåda, vilken 
industri på 1860—70 talet, da den stod som högst, torde belöpt sig till 
en årlig tillverkning av omkring 200 ton harts. Sedan ett trettiotal år 
har emellertid denna industri legat helt nere, utträngd av det ameri- 
kanska hartset. 
Då Tyskland på grund av krigsförhållandena helt isolerats från möj- 
ligheten att införskaffa amerikanskt harts, och sedan på grund av krigets 
varaktighet de befintliga lagren börjat tömmas, blev hartsfrågan kritisk, 
och det gällde att i en handvändning organisera och upparbeta en in- 
hemsk industri, tillräcklig för landets genom kriget ytterligare stegrade 
behov av harts. 
Genom sina talrika fiskoljeextraktionsfabriker — trankokerier — lyc- 
kades man lätt nog lösa den tekniska frågan beträffande hartsfabriker, då 
det visade sig, att man vid dessa fabriker med relativt obetydliga om- 
ändringar direkt kunde arbeta med kåda för hartsframställning. 
Anskaffningen av kådan var däremot ett mera svårlöst problem. I 
första hand inriktade man sig på insamling av vildkåda från Sydtysk- 
lands grantrakter, samtidigt som landets bästa krafter på det skogstek- 
niska området insattes i arbete med prövandet av utländska eller utex- 
perimenterandet av nya, för landet och de förefintliga barrträden läm- 
