TYSKLANDS NUVARANDE HARTSINDUSTRI. 751 
Borrningsmetodens fördelar ligger i dess enkelhet och däri, att mindre 
antal redskap eller rättare tillbehör behöver användas för anläggningarna, 
omen givetvis blir kådans uppsamling ej alltid lika effektiv som vid de 
båda förut beskrivna metoderna. Vana och urskiljningsförmåga vid borr- 
hålens applicering kan dock i mycket hög grad höja metodens effek- 
tivitet. 
+ - 
Så enkla dessa kådtäktsarbeten än förefalla, är dock resultatet av de- 
samma i mycket hög grad beroende av noggrannhet och omsorgsfullhet 
i detaljerna, och arbetsvanan hos folket spelar en lika viktig roll, som 
att redskapen äro väl avvägda och tillpassade. För det rent ekonomiska 
resultatet spelar därjämte själva arbetsorganisationen en mycket vik- 
tig roll. 
Den första regeln härvid lyder: Hellre bearbeta en mindre areal nog- 
grant och intensivt än en större yta mera extensivt. Den areal som 
tillgripes för kådtäkt, bör ej vara större, än att den med tillgängligt 
folk väl kan skötas under den tid, arbetena äro som mest krävande. 
Som ovan framhållits, användes för själva kådtäktsarbetena huvud- 
sakligast hjon — d. v. s. kvinnor och mindre arbetsföra män — och en- 
dast för själva nyanläggningarnas utförande fullgoda karlar eller skogs- 
arbetare. 
Man beräknar, att varje hjon, under den tid bleckorna kantkatas var- 
annan dag, medhinner att sköta ungefär 1,200 bleckor, vilket för ett 
medeltal av 250 lämpliga stammar och 800 bleckor pr har, utgör 1,5 
har pr hjon. 
För själva kådans hopsamling ävensom för arbetenas tillsyn och över- 
vakande blir det därjämte alltid av största vikt, att kådtäktsarbetena 
koncentreras till så sammanhängande trakter som möjligt. I allmänhet 
ansågs det, att man vid denna hartstäktens koncentrering till större 
härför lämpade komplex, ej behövde riskera bliva tvingad att vid en 
kommande avverkning lägga för stora kalhyggen, då de katade tallarna 
mycket väl kunna kvarstå åtskilliga år, utan att virket på något sätt 
tager skada. Man skulle på grund av detta förhållande tämligen fritt 
kunna reglera hyggenas storlek. 
Anskaffning av lämpliga redskap ansågs alltid böra ske genom 
arbetsgivarens försorg, och för desammas förvaring borde lämpligt red- 
skapsskjul eller redskapsbod alltid finnas tillgänglig i närheten av arbets- 
platsen. Man beräknade, att för varje hjon i första hand borde finnas 
tillgängliga I st. katjärn, 1 st. kådslev, 1 st. skrapjärn och 1 hink, var- 
jämte i reserv alltid borde hållas minst en tredjedel av den redskaps- 
50. Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1917. 
