IR2 GUSTAF LUNDBERG, 
mängd, som sålunda direkt behövdes. Antalet huggjärn för uttagning 
av behållare och fästjärn för bleckan kunde vara mindre och beräknades 
till 2 å 3 st. av vardera slaget pr 10 hars yta. 
De avlöningssystem, som förekommo, voro daglön, daglön med premier, 
och rent ackordsystem. 
Då arbetena å ny trakt startades, tillämpades vanligen daglön. Här- 
vid uppdelades trakten medelst uppmålade linjer i bälten av lämplig 
bredd för den för handen varande arbetsstyrkan. Under en förmans 
ledning breddes folket på linje och verkställde arbetena bälte upp och 
bälte ned. Först insamlades därvid den från föregående dags kantkat- 
ning utflutna kådan, varefter bältena i särskild omgång övergingos med 
ny kantkatning, Varje förman ansågs ej kunna övervaka mera än 15 
hjon. Utöver tillsynen hade förmännen att å medförd slipsten ombe- 
styra katjärnens slipning. 
För höjande av intresset för arbetet brukade man emellertid oftast 
utöver timpenningen eller daglönen utbetala premier i form av viss er- 
sättning pr viktskvantum insamlad kåda, vilket isynnerhet för mindre arbets- 
styrkor visade sig höjande å arbetetsintensiteten. Premier utgingo härvid 
såväl till förmän som arbetare. 
Så fort arbetarna blivit väl invanda, övergick man emellertid i regel 
till rent ackordssystem, varvid jämväl varje arbetare erhöll sitt särskilda 
område att sköta. 
Beträffande direkta utbetalningar förtjäna följande siffror anföras: 
Enligt ZIELASKOWSKY (Silwa 1917) betalades å en ort följande priser 
pr 100 bleckor: 
Rödbleckning 1 mark, upphuggning av grandlar eller behållare 2,20 
mark, insättning av skyddsbleck 0,90 mark, första upphuggning av bleck- 
orna 0,80 mark, kantkatning och kådans insamling o,;s mark pr omgång. 
Härtill utbetalades följande tillägg: Den, som pr 1,000 st. bleckor under 
fjorton dagar ej erhöll över 25 skålpund kåda (1 skålpund lika med unge- 
fär o,s kg), erhöll ingen tilläggspremie. Den, som erhöll över 25 skål- 
pund, fick däremot för varje överskjutande skålpund 10 pfennigs tillägg. 
Vid skrapning av bleckorna utbetalades en daglön av 1,,0 mark jämte 
ett tillägg av 5 pfennige pr skålpund skrapkåda. Med detta betalnings- 
system kommo fruntimrens förtjänst i medeltal upp till 30 pfennige i 
timmen och männens vid arbetena med bleckornas nyanläggning upp i 
30—-60 pfennige. De dugligaste fruntimren medhunno härvid att sköta 
c:a 2,500 bleckor vardera. 
Forstmeister d:r KIENITZ, Chorin, betalade för bleckornas nyanläggning 
och behållarnas uthuggning 3,5 mark för 100 st., varvid förtjänsten höll 
sig mellan 3,90—5,85 mark pr dag. Skyddsbleckens insättning, vartill 
