Og EINAR HAMMARSTRAND. 
Det är, som synes, ej stora utsikter för, att ett samarbete till skogs- 
vårdens bästa skall komma till stånd mellan skogsvårdsnämnderna å 
ena och jägmästarna och skogsingenjörerna å andra sidan och delas 
den nyss anförda uppfattningen om omöjligheten härav av vederbörande 
hushållningssällskap, torde det ej heller ske, förrän riksdagen vid skogs- 
vårdsanslaget fäster villkor, som kunna framtvinga en utveckling i av- 
sedd riktning. 
En synpunkt beträffande lappmarken, som särskilt måste framhållas i 
detta sammanhang, och som där helt enkelt nödvändiggör ett ordnat 
samarbete, är, att vid skogsvårdsanslagets fördelning därstädes enhetliga 
principer maste följas i fråga om bidrag till sådana arbeten, som jäg- 
mästarna kunna hava föreskrivit som villkor för erhållande av utsy- 
ning. 
Samtliga skogsingenjörer 1 Västerbottens län hava emellertid vid ett 
sammanträde i ar uttalat sig för i huvudsak följande former, under vil- 
ka ett samarbete borde kunna komma till stånd: 
Ansökan om erhållande av bidrag från skogsvårdsanslaget ställes till 
skogsnämnden och insändes till vederbörande skogsstatstjänsteman, som 
med eget yttrande översänder den till nämnden; denna beslutar om 
medlens fördelning och äger att granska och där den så finner lämp- 
ligt fastställa av skogstatstjänsteman utarbetat förslag samt bestämmer 
den andel, som skall utga i form av anslag, och verkställer vidare ut- 
betalning av beviljat anslag efter av skogstjänsteman utförd avsyning. 
I skogsvårdsnämnd äger Kungl. Maj:t utse en medlem. De närmare 
bestämmelserna för skogsstatstjänstemännen meddelas i för dem gällande 
reglementariska föreskrifter, och i dessa intages bland annat en före- 
skrift, som möjliggör att omfattningen av arbetena för året kan beräknas 
den I april samtidigt som tiden för sökande av utsyning utgår. — En 
framställning 1 här antydd riktning ingavs också till Kungl. Maj:t, men 
kom för sent för att hinna behandlas i riksdagen i sammanhang med 
årets anslagsfråga. 
I arbetet för befrämjandet av den enskilda skogshushållningen och 
höjandet av skogsvårdsintresset i allmänhet ingår som ett viktigt led 
den skogliga upplysningsverksamhet, som numera åligger jägmästare 
och skogsingenjörer. För en sådan verksamhet äro utsyningslagarna 
av stor betydelse, genom dessa anträffas och kunna påverkas, till och 
med i deras egen skog, alla de för skogsvårdsarbeten mer eller mindre 
likgiltiga skogsägare, som eljest aldrig skulle kunnat nås med den väc- 
kelse, som de i en för dem väl känd omgivning sålunda kunna bliva 
föremål för. Där kunna de påtagligen erinras om, att de erhålla större 
värden ur sin skog genom arbeten på dess vård, ty en utsyningsför- 
