DISKUSSION. 785 
ingående prövning, varav möjligen ett resultat kan framgå, som blir tillfreds- 
ställande för såväl den ene som den andre. Detta är så mycket mera tro- 
ligt, som, enligt vad jag har mig bekant, den nu arbetande skogslagstiftnings- 
kommittén redan har sitt författningsförslag färdigt, och det följaktligen snart 
nog, förmodar jag, kan bliva publicerat. Jag tror icke det är osannolikt, att 
ur dessa författningsförslag kunna framgå uppslag, som jämförelsevis lätt 
kunna leda till målet jämväl i detta fall. 
Hovstallmästare G. Tamm: Om det författningsförslag, som jag har i 
min hand, yttrade greve Mörner, att man kunde icke veta, huru riksdagen 
skulle ställa sig till detsamma. Det vågar jag naturligtvis icke heller säga, 
men när jag betänker, att den nuvarande riksdagen är sammansatt av istort 
sett samma personer som bildade den riksdag, som 1915 skrev om de före- 
liggande dimensionslagarna, så är det klart, att denna riksdag skall instämma 
i, vad man förut sagt, att man önskat, nämligen att man icke avsåge ett allt 
för stort ingripande i den enskildes dispositionsrätt i detta fall. 
Disponent Ekman gjorde sig till tolk för det för varje år allt starkare fram- 
trädande kravet på borttagandet av dimensionslagen och dess ersättande med 
en verklig skogslag. Jag är i detta avseende förekommen av min kollega 
herr Falén, men skall be att för föreningen få framhålla, huru man i före- 
gående riksdagsskrivelser yttrat sig. Herr Falén påpekade, att riksdagen tyd- 
ligt sagt, att så snart det kommer att framläggas en lag, som verkligen kan 
sättas i stället för dimensionslagen, så skall den också träda i stället. Riks- 
dagen är sålunda beredd att, i samma ögonblick sådant utan olägenhet kan 
ske — och det torde icke dröja länge — låta denna dimensionslag falla. 
Jag skall be att få läsa upp något av innehållet i denna skrivelse. 
Det vill härav synas, som om den nuvarande riksdagen och i detta 
avseende torde den icke komma att ändra sig — vore fullt på det klara med 
att instämma i detta, jag upprepar det, för varje dag starkare kravet, att de 
fiskaliska förhållandena omhänderhavas av skogsvårdsstyrelser. Låt oss hoppas; 
att det. icke kommer att dröja för länge, innan detta krav kommer att uppfyllas. 
Disponenten Wilh. Ekman: Baron Hermelin yttrade, att det icke var så 
värst farligt med dessa lagar, och att de icke behövde döda intresset för 
skogens vård. Ja, om man läser dessa lagar rent teoretiskt, så erkänner jag, 
att lagarna låta ganska bra. En skogsägare kan erhålla den bästa sakliga 
upplysningen rörande dikningsförhållanden m. m. och kan få utsyning verk- 
ställd av sakkunniga personer. Det är ju bra allt detta och förefaller att 
vara utmärkt. Men nu förhåller det sig så med dessa lagar, att allt beror 
på tillämpningen. Vi ha alla varit tvungna att börja från början, och när 
man icke är så förfaren i skogsyrket, gör man fel, innan man lärt, huru 
stämplingen skall tillgå. Men det är, mina herrar, icke alltid så värst ange- 
nämt för en skogsägare, som verkligen har intresse för sin skog, då han 
erhåller utstämpling av personer, som kanske knappast trampat ut barnskorna. 
Det behöves icke så många sådana stämplingar, förrän intresset för skogarna 
slappnar hos skogsägaren. 
Skogsingenjör E. Hammarstrand: Med anledning av vad som här yttrats, 
skall jag anhålla att få säga några ord, 
