302 ADOLF WELANDER. 
nämnda tid, varvid till jämförelse och inom parentes angivas mina priser med 
4 öres tillägg för leverans å Dalälven: 
för furu per eng. kbf 6” timmer ............... 20 öre (29 Öre) 
> FÖNRASSSI SE ESRE SS 25 (370) 
OM ED: SARA te (341) 
9 bf ed rsenete seder 32. 1 MR 
" / 
1 O STEP 20) > (41 » ) 
TT” Es 40 (46 ) 
T 20 LÖR OLÖVG ere s sr 45 2 (5000) 
Av ovanstående siffror framgår sålunda, att mina priser för Bjurforstimret 
ej obetydligt överstiga i stället för understiga bolagens motsvarande timmer- 
priser å Dalälven. 
Herr H:s försök att med åberopande av Ångermanälvens pris bevisa, att de 
av mig anförda prisen ej kunna vara för Bjurforsorten normala, är sålunda ohåll- 
bart och misslyckat. Härmed förfaller även allt tal om, att ej tillräckliga skäl 
skulle förelegat att bygga sågverk vid Bjurfors och där driva virkesförädling. 
Anmärkningen, att den av mig använda räntefoten 4 2 är för låg och bort 
varit 5 2&, har ju något skäl för sig, men är i sak ej av större betydelse. 
Jag har emellertid utgått ifrån som riktigast, att man vid en bärighetskalkyl 
ej skall påföra ett visst företag andra kostnader än som verkligen drabba 
företaget ifråga. Har ett företag t. ex. förmånen att kunna upplåna pengar 
mot lägre ränta än den gällande, bör givetvis den lägre, verkligen använda 
räntefoten komma till användning. Av samma skäl böra, synes mig, stats- 
anläggningar ej räkna med högre ränta än staten själv får vidkännas för sina 
upplånade medel. Och då statens pengar vid här berörda tidpunkt eller åren 
1912—13 säkerligen ej kostade mer än 4 2, anser jag det fullt försvarat, 
att räntefoten ej sättes högre än 4 Xx. 
Vidare anmärker herr H., att av mig angiven amorteringstid för sågverket 
är för lång, och att en sådan anläggning bör slutamorteras på 12 år. 
Vilken amorteringstid man bör räkna med vid planerande av skilda, men 
likartade företag, måste gifvetvis bestämmas med hänsyn till företagets risker 
och förhållandena i övrigt. Har man anledning antaga, att verksamheten 
skall komma att bestå för lång tid framåt, bör man med full rätt äga att 
räkna med en amorteringstid, som sammanfaller med den sannolika livslängden 
å anläggningarna, denna må nu bestämmas antingen enbart med hänsyn till 
slitning och tidens inverkan eller även med hänsyn till risken, att vissa delar 
av anläggningarna bliva omoderna genom nya uppfinningar etc.t 
Finnes det åter anledning antaga, att ett företag kan bliva av en kortvarig, 
mera tillfällig art, måste ju amorteringstiden bestämmas med hänsyn härtill. 
Ifråga om sågverksindustrien är det givet, att amorteringstiden för en sågverks- 
anläggning, baserad på försågning av egna skogstillgångar, måste beräknas 
längre än för sågverk huvudsakligen avsedda för köptimmer. 
Då nu Bjurfors ångsåg är avpassad för den uthålliga timmerfångst, som 
årligen är att räkna med från Bjurfors kronopark, finnes ingen anledning be- 
tvivla, att sågverksrörelsen kommer att där bedrivas åtminstone så länge som 
1 ag utgår härvid ifrån, att industriägaren säkerställer sig mot brandrisk genom skälig 
brandförsäkring, och att de "årligt återkommande reparations- och underhållskostnaderna på 
föras de resp. årens driftkostnader. 
