SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. H. 9. 
Om grafiska utbytestablåer. 
Av Eric W. RONGE. 
Utbytestablåns upprättande. 
I ett normalt, likåldrigt bestånd existerar ett visst, direkt förhållande 
mellan trädens grovlek och höjd — så till vida, att de största höjderna 
i regel påträffas å de grövsta träden, under det att klenare stammar 
vanligen utvisa lägre höjder. Att detta obestridliga faktum härstammar 
från skogsbrukets urtid, torde vara otvivelaktigt — och för övrigt föga 
märkvärdigt, men märkligare är, att uppvisandet av det exakta förhållandet 
mellan olika stamklasser och deras motsvarande höjder inom ett bestånd 
— det är: höjdkurvan — tillhör en mycket sen tids forstliga upptäckter! 
Visserligen kan variationen mellan trädhöjderna inom samma stamklass 
vara ganska stor — speciellt äå mycket bördiga ståndorter, men varianterna 
gruppera sig dock fullt matematiskt omkring det medeltal, som höjd- 
kurvan utvisar och — avser att utvisa. 
Men icke endast inom det enskilda beståndet existerar ett dylikt intimt 
samband mellan grovlek och höjd. Även för en hel skog eller — än 
mer — för en större skogstrakt återfinnes tillvaron av en höjdkurva fö? 
varje trädslag, blott undersökningsmaterialet, å vilket resp. stamklassers 
medelhöjder uträknas, är tillräckligt stort. Som bevis härför kan jag 
nämna, att de höjdkurvor, som återfinnas å nedanstående »utbytestablåer» 
för tall och gran, äro baserade på c:a 67,000 höjdmätningar från mycket 
vidsträckta och varierande marker, och att, sedan materialet bearbetats 
och de för varje tumklass uträknade medelhöjderna blivit grafiskt upp- 
lagda, höjdkurvorna omedelbart voro givna! På grund av det överväldigande 
materialet erfordrades nämligen — praktiskt taget — ingen utjämning 
alls (förutom å de allra grövsta dimensionerna). Höjdmätningarna äro ut- 
förda vid taxeringen av ett av de större bolagens skogar inom övre Ånger- 
manland och intilliggande trakter av Jämtland. Som ett ytterligare stöd 
för det skogsmatematiskt berättigade i dylika medelhöjdkurvor för större 
områden kan här framläggas ett litet utdrag ur ett för tillfället tillgängligt 
höjdmaterial från vitt skilda delar av Åsele stora socken. För stam. 
klassen 10—15 cm (gran) har jag sammandragit samtliga mätningsupp- 
54: Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1917. 
