320 ERIC W. RONGE, 
Först och främst lämnar den omedelbart svar på den vanliga frågan: 
Vad lämnar i medeltal ett normalt träd om t. ex. 6 tum vid brösthöjd 
på bark? Svaret blir: om det är tall, 25' x 3” eller (nätt) 19" x 4”; om 
gran, (nätt) 24' X 3” eller 17' X 4”. På samma sätt erhålles utbytet ur 
£ 
en 9'/;'” gran till 18' X 7”, 17' X 4” (eller 21" X 3"). Härvid tages lämp 
ligen passarn till hjälp för mätandet av toppstocken, varefter dess längd 
avläses genom att avsätta måttet å höjdskalan till höger å tablån. En 
12” tall bör i medeltal lämna 17" X 9'/2” som rotstock, toppstocken kan 
antingen tagas till 19" X 6” eller utdragas till 22" X 5” (25' x 4”). Detta 
naturligen förutsatt att träden äro friska och av normal växt. 
Om minimidimensionerna vid brösthöjd skola bestämmas för ett antal 
blivande stämplingar, visar tablån, att å t. ex. en grantrakt, där minsta 
avsättningsbara dimensionen är 17' X 4” eller 23" X 3”, träd ned till 6” 
vid brösthöjd kunna utstämplas, under det att å ett annat område, där 
13 Xx 3” kan utdrivas, minimidimensionen kan sättas till drygt 4” o. s. v. 
Eller ett annat exempel. Man behöver flottledsbommar av dimensionen 
35 X 6” och däröver och önskar veta brösthöjdsgrovleken på torrträd, 
som lämna detta utbyte. Tablån utvisar 12” på bark av tall eller gran 
— eller, om barken är avfallen, 11” vid brösthöjd som minsta dimension. 
Emellertid bör redan här påpekas, att om man önskar medelutbytet 
ur t. ex. 12” :klassen för tall i en stämplingslängd, detsamma bör ur 
tablån avläsas till 19” X 9!/;”, 18' Xx 6” (21" X 5"). Då klassen vanligen 
och 13,0” (s. k. »fallande heltum>») vid 
ft 
omfattar alla träd mellan 12,o' 
brösthöjd, blir klassens medeldimension alltså 12'/;”, och följaktligen skall 
avläsandet ske mitt mellan 12” och 13” på tablån. Stämplingens höjd- 
och formklassförhållanden antogs givetvis nu vara överensstämmande med 
ifrågavarande utbytestablå. 
Det torde starkt kunna ifrågasättas, huruvida icke denna grafiska ut- 
bytestablå vore att föredraga framför de s. k. »utbytestablåer»>, som i form 
av tumsedlar upprättas vid bl. a. Statens kronoparksstämplingar — i och 
för förslagsprisets fastställande och för spekulanters kalkyler. Svagheten 
med värdesättning efter en grafisk utbytestablå vill jag emellertid redan 
från början framhålla — den nämligen, att alla avvikelser från de ideal- 
stammar, på vilka tablån är baserad, tillfölje rötor, brandlyror, krökar 
m. fl. tekniska fel icke direkt komma med i beräkningen. För dessa av- 
vikelser måste man därför på ort och ställe — samtidigt med undersök- 
ning av kvalité, körläge och bedömning av avverkningskostnad m. m. -— 
söka bestämma en lämplig reduktions-procent, med vilken den på tablån 
baserade kalkylens resultat bör minskas för att stämplingens verkliga värde 
skall erhållas. 
Om vi nu något närmare granska de olika förekommande slagen av 
