324 ERIC W. RONGE. 
av utbytestablåer. Samtidigt undersökes även tillväxten. Då avverk- 
ningsrätten omfattar dimension på bark, upprättas sedermera först en 
utbytestablå efter formklass på bark och utvisande tumtal på bark, och 
anta vi, att den får det utseende, som framgår av fig. 7. För enkelhetens 
skull räkna vi med endast ett trädslag. Avverkningsrätten — anta vi 
vidare — omfattar alla träd, som hålla »i medeltal. 10 verktum och där- 
över på 9 svenska alnar». Tablän är — liksom mätningarna i skogen — 
grundad på eng. mått, varför avverkningsrättens tumtal måste omföras 
härtill, och befinnes då motsvara 93/, eng. tum på 17'/, eng. fot. Då 
endast dessa tvenne matt nu närmast intressera oss, behöver tablån blott 
uppläggas till den omfattning, som fig. 7 utvisar. Skärningspunkten mellan 
93/,” tum-kurvan och 17'/2 fot-linjen avläses sedan motsvara 11,4” vid 
brösthöjd, och därmed ha Vi konstaterat, att alla träd, som på bark vid 
brösthöjd hålla 11,4” och däröver — eller ”/,, av trädantalet i 11"- 
Vd 
klassen jämte alla träd om 12" och däröver — för närvarande innehålla 
avverkningsrättens dimension. Har sedan tillväxtundersökningen givit 
vid handen, att tillväxten under det årantal, som återstår till avverknings- 
rättens utgång, utgör t. ex. o,,'”', är sålunda även konstaterat, att alla 
(1/,. av IT''-klassen) komma att inväxa i av- 
tt 
träd mellan ir" och 114 
verkningsrättens dimension. Sedan äganderättsförhållandena å skogen 
sålunda blivit fullt uppklarerade, kan själva värdesättningen påbörjas, och 
utföres denna med ledning av en ny utbytestablå, som vanligt upprättad 
efter formklass inom bark och gällande dimensioner inom bark. 
Den grafiska utbytestablån utgör ett mycket gott underlag för disku- 
terandet av olika apteringssätt samt för upprättandet av zZnslruktioner i 
sådana fall, då särskild apteringstabell icke användes. 
På tal om apteringstabeller bör här framhållas en annan värdefull an- 
vändning, som man har av utbytestablån. Apteringstabellen är i huvud- 
sak avsedd att endast tillämpas på idealstammar, ty på skadade träd måste 
felens art och omfattning bli bestämmande för apteringen. Det är därför 
synnerligen naturligt, att en medelutbytestablå, som ju också är baserad 
på idealstammar, lämpligen kan läggas till grund för ett studium och en 
kritisk granskning av en viss apteringstabell. Eventuellt felaktiga utslag 
av tabellen i fråga kunna därigenom i tid justeras, samtidigt som man 
även kan från början förskaffa sig ett ganska gott omdöme om den medel- 
längd på timret, som tabellen bör ge. 
Vi utvälja en apteringstabell, vilken som helst, och tillämpa den på 
t. ex. en av ovanstående utbytestablåer. Detta tillgår på så sätt, att 
man apterar så att säga »träd på träd» å tablån, samtidigt som man å 
densamma direkt inmärker de apteringssätt, som för varje träd gett bästa 
resultatet enligt tabellen i fråga. Genom att på så sätt undan för undan 
