FASTA ÅLDERSKLASSER. 841 
garna regelbundet återkomma vart 20-de år, men ofta dröjer detlängre 
mellan dem, och då blir statistiken över åldersfördelningen ännu mera 
missvisande. Användas i stället de fasta åldersklasserna som grund för 
statistiken, erhålles ett riktigare och värdefullare resultat beträffande den 
verkliga arealfördelningen på skilda åldrar. 
Det är väl antagligen Kungl. Domänstyrelsens mening, att med till- 
bjälp av statistiken med vissa års mellanrum göra en fullständig inven- 
tering av virkesförråden m. m. Då är det emellertid ej nog med att endast 
summera de erhållna sammandragen för skilda skogar. Den äldsta ålders- 
klassens övergång till kalmark och yngsta åldersklass, vilken övergång 
ständigt äger rum, där uthålligt skogsbruk bedrives, kan naturligtvis ej 
direkt komma till synes i sammandragen, vare sig man använder tillfälliga 
eller fasta åldersklasser. Den saken kan emellertid ordnas på annat sätt, 
åtminstone för de fasta åldersklasserna, t. ex. genom olika skogars 
(eventuellt hyggesföljders) sammanslagning i grupper med proportionsvis 
samma föryngringsyta samt med ungefär överensstämmande omloppstid 
och kulturtid. Dessutom måste en gruppering av de skilda skogarna 
ske med hänsyn till indelningsårets läge i förhållande till de fasta ålders- 
klasserna, dels för att vid inventeringsåret kunna ha reda på arealerna 
av äldsta och yngsta åldersklass samt kalmark och dels för att samtidigt 
kunna beräkna virkesförrådens storlek inom de skilda fasta åldersklas- 
serna. Ju längre tid, som förflutit mellan indelningsåret och inventerings- 
året, dess större är naturligtvis ökningen av virkesförrådet inom ålders- 
klasserna. Om indelningarna återkomma vart 20:de år, blir så många 
års tillväxt maximum, som behöver tilläggas. Då det gäller en så pass 
omfattande statistik, som landets allmänna skogar, få dylika kalkyler 
naturligtvis ej göras för mycket i detalj, utan torde nog lättast ske genom 
att, som här ovan nämnts, i grupper sammanslå skogar, som indelats 
under någon kortare period (ex. 3—35 år) och sedan för grupperna 
beräkna tillväxt i kubikmassa och förändringar i de fasta åldersklasserna, 
som skett mellan indelnings- och inventeringsåret. 
Emedan här ovan omtalade sammandrag även skola tjäna till underlag 
för en värdering av skogstillgångarna, bör även en gruppering av sko- 
garna ske med hänsyn till ungefär lika rotvärden pr kubikmeter för 
skog på samma bonitetsklasser och i samma åldersklasser. Även vid 
värderingen av virkesmassan borde de fasta åldersklasserna giva riktigare 
värden, än som erhålles med de tillfälliga. 
Enligt Kungl. Domänstyrelsens föreskrifter skola skogsindelningskar- 
torna färgläggas med hänsyn till den åldersklass, marken är beväxt med. 
Skedde denna färgläggning genomgående på alla skogar efter de fasta 
åldersklasserna, skulle en stor enhetlighet uppnås, som vore synnerligen 
