FLOTTNINGSKOMMITTÉNS BETÄNKANDE. 845 
vållat intrång. Till dylika anläggningar böra även räknas härbärgen för flott- 
ningspersonalen. 
Vad beträffar skadeersättning, stanna sakkunniga vid den uppfattningen, att 
rätt till utmål och överhuvud all rätt att disponera över annans område lämp- 
ligast bör ersättas på förhand och icke göras till föremål för årligen återkom- 
mande krav hos skiljemän med måhända olika utgång olika år och med risk 
för ersättningstagaren att ett eller annat år försitta tiden för anhängiggörande 
av sitt krav. 
Vidkommande floltningens förhållande till fisket föreslås, att för men, som till- 
skyndas fisket, årligen skall utgå en billig avgift, om vars användning bör 
uppdragas åt Konungen att bestämma. 
I och för åtgärder för allmän flottleds utvidgande eller förbättrande anses vat- 
tendomstolens prövning nödvändig, men endast i de fall, att sannolika skäl 
äro för handen, att allmän eller enskilds rätt därav förnärmas. Obligatorisk 
prövning av vattendomstolen finna kommitterade alltför betungande för flott- 
ledens ekonomi i sådant fall exempelvis, att flottningsförening lyckats träffa 
godvillig överenskommelse med ägaren såväl av mark, varpå en dammbyggnad 
är belägen, som av annan mark, vilken kan lida men av dammen och dess 
handhavande. 
Vid ordnandet av ny lagstiftning hava de sakkunniga föreslagit, att en be- 
stämd åtskillnad uppdrages mellan talan av skadelidande tredje man om skydds- 
anordningars vidtagande samt yrkande av virkes- eller skogsägare eller av annan 
för tillgodoseende av själva flottningsintresset. 
Talan av det förra slaget bör kunna leda till flottningsförenings förpliktande 
att ombesörja arbetena i fråga. 
Ett yrkande av det senare slaget däremot, vilket yrkande berör en inre 
fråga inom flottningsföreningen, bör av tredje man (som även kan vara medlem 
av föreningen) kunna framställas icke i form av stämningstalan mot förenin- 
gen utan såsom ansökan att själv få utföra arbetet ifråga på egen risk. Saken 
skulle då i praktiken ordna sig på det sätt, att var och en, som vill fram- 
tvinga en flottledsbyggnad av ena eller andra slaget, kan göra detta genom 
en ansökan, vilken prövas, även om den avser en skyddsbyggnad, uteslutande 
ur synpunkten av flottledens bästa. Vill dessutom den skadelidande vara viss 
på, att även hans särskilda intresse skall beaktas, bör han anhängiggöra saken 
som stämningstalan. 
Mot denna rätt för tredje man har Kungl. Domänstyrelsen uttalat vissa far- 
hågor, vilka de sakkunniga mena sig kunna bemöta under hänvisning dels till 
vattendomstolarnas sakliga prövning av ansökningarna, dels till det ansvar, en 
ansökan medför för sökanden. 
Emellertid bör tredje mans rätt i dylikt fall icke drivas längre, än att flott- 
ningsföreningen, som ju har flottleden under sin förvaltning, innan tillstånd 
meddelas annan än densamma att utföra flottledsanordningar, även om dessa 
äro av sådan beskaffenhet, att annans rätt icke förnärmas, lämnas tillfälle att 
till inkomna ansökningars beviljande lämna sitt medgivande. 
Om alltså flottningsstyrelsen är emot ett framställt förslag om viss flottleds- 
anläggning, och vill förslagsställaren ändock söka få saken fram, bör han söka 
vattendomstolens tillstånd att få utföra arbetet. 
I fråga om ernående av vattendomstolens prövning av vidtagande av an- 
läggning eller åtgärd för befintlig allmän flottleds utvidgande eller förbättrande 
