346 FOLKE BROMÉE. 
eller i fråga rörande hushållningen med vattnet vid flottleds- eller vattenverks- 
damm, så i fråga om dels ändrade bestämmelser rörande skyldighet att avbarka 
flottgods, dels åläggande för de flottande att betala fiskeavgift har sökanden 
att, så snart han ämnar vinna ändrade bestående regler i det avseende, varom 
ansökningen handlar, därom ingiva ansökan till vattendomstolen. 
Vidkommande til/fälliga förhållningsregler, gällande en viss inträffad situation, 
eller myndighets handräckning i särskilt fall, har sökanden att hänvända sig 
till Konungens befallningshavande, som 1 dylika frågor själv träffar avgörande. 
Huruvida nu nämnda flottledsmål böra hänskjutas till syneförrättning eller 
behandlas som ansökningsmål — varom särskilda stadganden föreslås i kap. 
rr $$ 22—66 — bör vattenrättsdomaren äga behörighet avgöra. Vatten- 
domstolen bör nämligen med begagnande eller icke av de särskilda medel till 
utredning, som stå densamma till buds — och varom även särskilda föreskrif- 
ter föreslås -— kunna på ett sakkunnigt och praktiskt sätt avdöma målet även 
utan en syneförrättning, som skulle ekonomiskt starkt tynga ett dylikt ärende 
och fördröja dess avgörande. 
Kapitlet »om syneförrättning» är till stor del nyskrivet. I förslaget har syne- 
förrättning ansetts böra bibehållas för att minska vattendomstolens arbetsbörda, 
för vilket ändamål syneförrättning även bör utstråckas så, att densamma icke 
utgör endast en förundersökning. 
Trots Kungl. Domänstyrelsens härifrån ganska skiljaktiga uppfattning har 
bestämmelsen om en tekniskt bildad person såsom ordförande och ledare av 
syneförrättning 1 flottledsmål fått kvarstå. Likasom hittills skall ordförande 
förordnas av Konungens befallningshavande samt tvenne gode män tillkallas. 
Vad beträffar de senare, föreslås nu den ändring, att den ene skall vara sär- 
skilt förtrogen med flottning, den andre med jordbruk, vilken sistnämnda be- 
stämmelse tillkommit för att möjliggöra för synenämnden värdering av skador 
och andra intrång, som vållas genom flottledsanläggningarna. 
Särskilda förordnanden böra numera icke av Konungens befallningshavande 
utfärdas till skogs- och fiskeritjänstemän att vara Kronans ombud, utan anses 
ett meddelande, att syneförrättning begärts, vara tillfyllest, varefter veder- 
börande själva kunna avgöra, huruvida omständigheterna äro sådana, att deras 
närvaro vid förrättningen kan vara nödvändig för bevakande av allmänna in- 
tressen. 
I $ 2 har, trots många anmärkningar från olika myndigheter, som haft att 
yttra sig därom, tillkommit nyheten, att ett allmänt ortsombud, »en allmänt be- 
trodd, om ortens jordbruksförhållanden kunnig man», för tillvaratagande av 
strandägarnas intressen bör av Konungens befallningshavande förordnas. Det 
kan nämligen för utredning av frågan, om inrättande av allmän flottled är av 
behovet påkallad och till gagn för orten, vara av betydelse, att en om ortens 
förhållanden kunnig man finnes till hands för att lämna synenämnden upp- 
lysning härom. 
Uti skilda paragrafer hava så inrymts föreskrifter om vad synenämnden har 
att iakttaga dels rörande frågor, vilkas avgörande skall tillkomma vattendom- 
stolen, dels beträffande angelägenheter inom området för Konungens befall- 
ningshavandes prövningsrätt. 
Vattenrätts- och dikningslagskommittéerna hade på sin tid föreslagit upp- 
rättande hos vattendomstolarna av vattenbok för inskrivning av faktiska och 
rättsliga förhållanden rörande anläggningar inom den lukrativa vattenrättens 
