SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. H. 9. 
Skall staten driva sågverksrörelse? 
Genmäle till iägmästaren Adolf Welander. 
I häftet 7—38 av Skogsvårdsföreningens tidskrift detta år har herr Welander 
upptagit till bemötande de erinringar, jag i tidskriftens marshäfte av i år gjorde, 
föranledd av hans uppsats 1 novemberhäftet 1916. 
1 aniedning av herr W:s senare inlägg i frågan har jag, under hänvisning 
till vad jag tidigare anfört, ansett mig böra än en gång och i korthet taga 
till orda. 
Vad jag påpekat som ett grundfel i herr W:s slutsatser är, att han dragit 
dessa av förhållanden, vilka icke kunna anses vara allmängiltiga. Det är mot 
detta hans betraktelsesätt, jag tagit till orda, och herr W:s nya inlägg har ej 
förmått mig att ändra mening. Jag har, som herr W. också själv vitsordar, 
aldrig betvivlat, att de av honom för Bjurfors angivna rundvirkespriserna voro 
riktiga. Men jag har påstått, att dessa icke voro normala, och jag vidhåller 
fortfarande detta påstående. Än en gång nödgas jag för att styrka min mening 
härvidlag anföra herr W:s egna ord rörande förutsättningen för Bjurforssågens 
tillkomst, då han i uppsatsen i novemberhäftet 1916 säger: »att spekulationen 
å kronoparkens rundtimmer trots det goda läget ej var vidare livlig och de 
erhållna anbuden ansågos för låga.» Tydligare kan man väl icke framhålla, 
att här förelåg ett förhållande, som icke var normalt. De av herr W. i hans 
senaste uppsats anförda rundtimmerpriserna lämna ett ytterligare bevis för min 
åsikt i stället för motsatsen. 
Vad beträffar våra olika åsikter om den lämpliga räntefoten vid en ekonomi- 
kalkyl av föreliggande art ävensom angående lämplig amorteringstid för en 
sågverksanläggning torde en var, som haft med liknande affärer att sköta, 
giva mig rätt, då jag påstår, att mina beräkningsgrunder äro riktigare än herr 
W:s. Jag vågar till och med betvivla, att herr W. innerst är övertygad om, 
att statens lånemedel åren 1912— 1913 drogo en verklig ränta av endast 4 ? 
Vad beträffar posten förvaltningskostnader, tror jag också att herr W. i sinom 
tid skall erfara, att den av mig angivna siffran är riktigare såsom faktor i en 
kalkyl än den han angivit. 
Att ånyo i detalj genomgå herr W:s eller mina egna beräkningar synes mig 
icke leda till frågans klarläggande. Jag vill däremot understryka att jag aldrig, 
som herr W. säger, påstått, »att ej tillräckligt skäl förelegat att bygga sågverk 
vid Bjurfors och där driva virkesförädling.» Men jag upprepar än en gång, 
vad jag som slutord i mitt förra inlägg anför, »att frågan, huruvida sågverks- 
rörelse å statens skogar i allmänhet är lönande, icke är besvarad genom an- 
förande av mer eller mindre tillfälliga resultat från redan befintliga sågverk». 
Och detta gäller ej blott de norra delar av landet utan även de sydligare, 
