4 
[ 
SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. H. I0O—1I. 
Skogsvård och naturskydd. 
Föredrag vid skogsdagarnas öppnande den 3 maj 1917. 
Av RUTGER SERNANDER. 
Aldrig ha skogsmän mötts under så ljusa förhoppningar på den sven- 
ska skogens framtid som i dag. 
Den kunskap, som småningom förvärvats om skogens natur och av- 
kastningsmöjligheter, ger oss undan för undan en mera optimistisk syn, 
än den man i början, förståndigt nog, anlade. 
Våra moräner och glaciofluviatila bildningar ha genom sin höga pro- 
cent av näringsrika mineralkorn visat sig synnerligen lämpliga för kon- 
tinuerlig skogsbörd i jämförelse med t. ex. en del av Jyllands, Nord- 
västtysklands och Hollands urtvättade sandavlagringar. Områden, så- 
dana som Gotlands hällmarker, vilka man på grund av jordtäckets grund- 
het fruktade, att de ej skulle kunna tåla ens en måttlig avverkning, utan 
vilka därför borde avsättas som skyddsskog, ha konstaterats äga en för- 
vånande produktionskraft. (1.) 
Vårt lands nordliga läge medför naturligtvis på olika sätt en viss de- 
pression i skogens avkastningsförmåga. Men även här ha farhågorna 
varit överdrivna. 
I övre Norrland, där man ännu för en kort tid sedan ej ansåg sig kunna 
räkna med en högre tillväxtsiffra än 2—3 kubikmeter pr hektar och 
med en kubikmassa pr ytenhet avgjort lägre än söderut, har man nu på 
marktyper, vilka ingalunda kunna sättas som undantagsfall, t. ex. fått 
tillväxtsiffror på mer än 5 kubikmeter pr hektar och en kubikmassa av 
inemot 300 m” pr hektar beräknat efter ytor om 10 år. (2.) 
För samma landsdel har man misströstat om att få Zallfrö i ens de 
anspråkslösaste kvantiteter. Nu är man betydligt hoppfullare. WIBECK 
säger, att »kottesättningen» därstädes »alls icke synes infalla så spar- 
samt och med så långa mellanrum, som man förut varit böjd att tro». (3.) 
Den utvecklingshistoriska växtgeografien har nu ganska definitivt av- 
lyftat den beklämmande föreställningen, att skogsgränsen är stadd i en 
fortgående sjunkning. Den har i stället under historisk tid, där ej lo- 
kala yttre ingrepp ägt rum, varit praktiskt sett stabil. (4.) 
58. Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1917. 
