SKOGSVÅRD OCH NATURSKYDD. 369 
på grund av uppfrysningsfenomenen underströko de flarkernas olämp- 
lighet. (5-) 
Och nu. Genom FRANS KEMPES storslagna experiment och MELINS 
exakta undersökningar över modersamhällena till den dränerade torvjord, 
som nu bär skog av olika åldrar, veta vi, att på varenda rationellt ut- 
dikad myrtyp i Norrland kan på överraskande kort tid kraftig ungskog 
med klara utvecklingsmöjligheter uppdragas. (6.) Ingenting har visat sig 
vanligare, än att vacker växtlig timmerskog står på den skogsalstrande 
kraft alldeles fråndömda Fuscum-torven, och att Fuscum-myrar och flarker 
redan några år efter utdikningen burit trädplantor, kraftigare än de, som 
den omgivande fastmarken kunnat prestera. — Det bör därför icke för- 
undra någon, att längden av de diken, som nu i skogsbördssyften genom- 
draga Norrlands myrar, ej längre kunna räknas i hundratals utan i tu- 
sentals mil. 
I trävaruindustrien och den rena skogstekniken kommer det ena upp- 
slaget efter det andra. Och fullföljandet är ej mindre ivrigt och effek- 
tivt. Vi kunna nämna den nu fullkomligt vetenskapligt drivna moderna 
flottningstekniken och så naturligtvis cellulosaindustrien. Man gör sig 
nästan med bävan den frågan, hur skulle det gått med de två sista år- 
tiondenas väldiga framsteg på de norrländska skogarnas försättande i 
växtligt skick, om ej denna industri gjort det möjligt att med vinst av- 
verka dessa oändliga massor av undertryckta och skadade trän. 
Och till alla dessa möjligheter att öka skogens direkt kvantitativa av- 
kastning i och för sig komma som bekant de sista årens höga priser, 
vilka också enligt alla sakkunniga torde bliva framtidens. 
Det lider intet tvivel, att vi ej stå inför en storartad expansion av vår 
trävaruindustri och av vår skogshushållning, och att vi ej blott komma 
att avvinna de gamla skogsmarkerna betydligt mycket mera än förut, 
utan att vi även av oerhörda vidder nu värdelös vildmark skola skapa 
ett nytt skogkapital av fulit lika hög valör som det gamla. — Att för 
att nå dessa resultat krävas arbete och åter arbete, vetenskapligt lika 
mycket som praktiskt, energi och målmedvetenhet och så en fredlig ut- 
veckling, behöver ej här särskilt framhållas, liksom ej heller att jag vid 
denna min skönmålning av framtiden för en stund bortser från de be- 
kymmer av allt för känd art som trycka oss alla. 
Men kanske hela denna sak också kan och bör ses från en alldeles 
annan sida? 
En fråga som nu ofta göres är denna. Hur kommer Sverige egent- 
ligen att se ut om en eller ett par mansåldrar? 
