SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. H, 1011. 
TRÄVARUMARKNADEN. 
Det kan i det stora hela sägas, att innevarande års försäljningar av ostkust- 
varor nu äro avslutade och att desslikes skeppningarna från Bottenhavet äro 
praktiskt taget slutförda. Den förhållandevis obetydliga skeppning, som på- 
gått under den senare tiden, har egentligen endast avsett varor för Holland, 
och de få laster, som tilläventyrs ännu kunna tänkas bliva avsända, torde 
också vara holländska. Övriga importländer hava sedan länge varit så gott 
som alldeles ur marknaden beträffande varor från ostkusten. 
Västkusten har däremot haft möjligheter till avsättning på England, och om 
också affärerna ingalunda varit och äro av den omfattning som tidigare, hava 
dock ej så obetydliga kvantiter avskeppats från västkusthamnar, företrädesvis 
Göteborg. 
För nästa år har Danmark öppnat marknaden och affärer hava kommit till 
stånd. Att anteckna äro avslut från Sundsvall till £ 17.10/— fob basis för 
7” furubräder, från Umeå £ 16.5/— för 7" och £ 16— för 6” furubräder. 
Förskalningsbräder från Umeå £ 11.10/—. Härnösand begär för 7” furu- 
bräder £ 17 å £ 17.10/ och för smalare utskott L 11.10/—. Början är 
nu gjord, om ock priserna ej kunna anses lysande med hänsyn till de kost- 
nader för varans framställning, som man numera har att räkna med. En in: 
gående självkostnadskalkyl skall visa, huru berättigade alla krav på avsevärt 
högre exportpriser för våra trävaror, än som f. n. betingas, verkligen äro. 
Preterea censeo! 
Av övriga neutrala länder väntas Holland och Spanien inom ej allt för lång 
tid komma i marknaden. Behov av trävaror finnas säkerligen i dessa länder, 
men de då och då återkommande fredsryktena och icke minst villervallan i 
avseende å valutakurserna verka återhållande på köplusten. 
Om de krigförande och deras behov av trävaror för tillfället är föga att säga. 
Det hela beror ju på händelsernas utveckling, och att göra några gissningar 
i dessa tider är föga tacksamt. 
Det ser mycket bekymmersamt ut för den kommande vinterns avverkningar. 
Brist på proviant för folket och på foder för dragarna råder överallt, och 
någon utsikt till förbättring föreligger alls icke. Stora inskränkningar 1 av- 
verkningarna måste givetvis företagas. Förutom den direkta följden härav 
för skogsfolket, som dock i viss utsträckning kan sysselsättas med bränsleanskaff- 
ningen, måste i sinom tid följa råvarubrist för våra sågverk och trämassefabriker, 
särdeles i senare delen av 1918 och för vintertillverkningarna 1919. Det är 
ett ur många synpunkter bekymmersamt ar det som stundar. 
21 dor 
/a 1917. m. 
