(865) FORM OCH FORMVARIATIONER HOS LÄRKEN. 947 
ligga att med relativt enkla metoder direkt uppmäta rotansvällningens 
storlek. För ändamålet fordras emellertid grundliga utredningar, å sär- 
skilt insamlat, noggrant uppmätt material. 
C. Europeiska lärkens formvariationer. 
Redan i översikten över det för stamundersökningen tillgängliga prov- 
trädsmaterialet kunde en svag stigning i formkvoten med höjden iakt- 
tagas. Denna blir ännu tydligare, då medelserier för varje höjdklass 
Formkvot 
5 Tee 
MEN SR 
SEE 
750 
>= 
8 9 HOJ IRA (I FER SL RE OR CA CT LIE P0 EE SEAN 
Fig. 1. Medelformkvoten för olika höjdklasser. 
The mean form-quotient for different height-classes. 
nedräknas och formkvoten a dessa medelserier bestämmes, korrigerad 
för rotansvällningens inflytande. Vi erhålla då följande serie, grafiskt 
atergiven i fig. 1: 
FFöJe TI oas mds osten je 3 II 13 15 17 19 21 
643 678 674 658 689 710 716 
I stort medeltal stiger således formkvoten med höjden. Frågan är da, 
i hur stor utsträckning detta förhållande kan generaliseras. Gäller månne 
samma förhållande inom de enskilda bestånden eller åtminstone bestånden 
emellan vid olika medelhöjder? Detta synes hittills ej ägnats någon 
uppmärksamhet, och likväl bör det vara av den allra största betydelse 
för uppskattningstekniken. 
I och för utredning av denna fråga har till en början formkvoten be- 
stämts grafiskt å samtliga stammar. I tabell 10 återfinnas de på så sätt 
erhållna formklassvärdena, sammandragna i dimensionsklasser om två cm. 
För hela materialet från varje yta har även medelformklassen beräknats 
Tabellen visar en betydande växling mellan värden för olika dimensions- 
klasser, även då flera stammar ingå i varje grupp. Detta tyder på att 
formklasserna ej stå i allt för fast samband med dimensionen. Tydligare 
framträder detta i tabell 11 där samtliga å ytan 281 uppmätta stammar 
finnas införda. I dimensionsklass 18 visar denna t. ex. så avvikande 
värden som 0,so och 0,70. Att märka är, att formklassernas medel- 
