(907) FORM OCH FORMVARIATIONER HOS LÄRKEN. 989 
gäller, att lärkarna här under lång tid stått högt över det övriga beståndet 
och följaktligen utvecklat sig i betydligt svagare slutet bestånd, än vad 
de nu erhållna siffrorna angiva. 
Här beröra vi tydligen en tämligen oklar detalj i våra nuvarande be- 
ståndsbeskrivningsmetoder. Med de hittills använda slutenhetsfaktorerna 
lyckas man nämligen ange beståndets nuvarande kubikmassa i förhål- 
lande till den för beståndet normala. En sådan slutenhetssiffra ger emel- 
lertid ej något verkligt grepp på beståndet. Den måste kompletteras med 
ännu en faktor nämligen en sådan, som anger det tillstånd, under vilket 
beståndet uppvuxit. Denna »slutenhetsgrad för uppväxttiden» skulle 
möjligen kunna åstadkommas genom jämförelse mellan beståndets medel- 
diameter och den medeldiameter, beståndet enligt erfarenhet bör äga. 
För lärken har vid försöksanstalten en beståndsöversikt utarbetats 
(74, tab. 7). Med hjälp av densamma ha slutenhetsgrader för de be- 
stånd, som till större delen utgöras av lärk enligt ovanstående beräknats. 
I fig. 7 finnas de på så vis som svagt eller starkt slutna karaktäriserade 
försöksytorna utmärkta genom särskilda tecken. Att ett samband mellan 
denna slutenhet och medelformklassen förefinnes är ju tämligen tydligt. 
En korrelationsberäkning lämnade en korrelationsfaktor av storleken + 0,57 - 
Skillnaden är så utpräglad, att skilda serier för tättslutna och glesa be- 
stånd kunnat uppdragas. För ungefärliga slutenheterna 0,8, 1,0 och 1,2 
erhållas följande värden: 
MEUeIhO]G: go sates oron NR sees AE 5 10 15 20 25 30 
0,8 531 637 700: 720: 727 725 
1,0 31 Vv 622 ..675 696700 700 
Ta, I53I. 605 650-670: 075 1075 
Medelformklass vid slutenhet 
Siffrorna få endast upptagas som ungefärliga. Några noggrannare 
undersökningar kan helt naturligt med det tillgängliga materialet ej ut- 
föras. Av mycket stort intresse böra emellertid liknande sammanställ- 
ningar för tall och gran bliva. 
C. Europeiska och sibiriska lärkens bark. 
För så väl europeisk som sibirisk lärk ha betydande variationer i fråga 
om barkprocenten vid brösthöjd kunnat iakttagas. Jämföras de för skilda 
dimensionsklasser beräknade variationerna ställer sig denna jämförelse 
på följande sätt: 
Pimenstonsklass-CM ss sc..cccssc.. cat 2 4 6 8 10 I2 14 16 18 20 
FED PETS kapar os BA NSVAR” SOT re 87 Sö 4 1356: 0 Fe NGN UI TSG 
IST ESGR SARK dl E do kis bl gera or FIS GT TR. ET Ul fö NR Fo Ro IV TE 
Denna sammanställning visar en rent förvånande god överensstämmelse 
mellan de två lärkarterna. 
