1002 L. MATTSSON. (920 
bestånd uppdragna ur tyrolerfrö och skotskt frö. De skotska 
bestånden visade sig därvid betydligt tunnbarkigare. 
Barkens avsmalning ställer sig något olika för europeisk och 
sibirisk lärk, i det den senare i allmänhet visar en rakare bark- 
kurva. 
Till följd härav ställer sig barkens kubikmasseprocent något 
olika för de båda arterna. Skillnaden kan dock bero på olik- 
het i höjd eller ålder mellan de i undersökningen ingående 
materialgrupperna. Den behöver ej fattas som artskillnad. 
Rotansvällningen synes hos båda arterna uppnå brösthöjd 
först vid en stamhöjd av ro.meter, och därefter jämnt stiga med 
stammens ökade höjd. Troligen är rotansvällningen något 
beroende av beståndets slutenhetsgrad. Denna stamkaraktär 
fordrar emellertid betydligt vidgade studier. 
Den andra gruppen av resultat kan i korthet angivas som följer: 
Totala formklassvariationen inom bestånden är utomordent- 
ligt stor. Variationsvidden utgör ungefär 25 a 27 formklass- 
enheter: 
Formklassvarationen inom den centimeterklass vari bestånds- 
medelstammen anträffas når samma storlek. 
Formklassens variationsvidd synes ej växla med någon sär- 
skild beståndskaraktär. 
Formklasskurvan inom bestånden uppvisar ett svagt fall med 
dimensionen. 
Beståndets medelformklass står i mycket nära samband med 
beståndets medelhöjd. Detta samband är så fast, att inom 
det begagnade materialet endast i ett fåtal fall avvikelse från 
den av medelhöjden bestämda formklassen kan anses bevisad. 
I dessa fall visar sig avvikelsen stå i nära samband med be- 
ståndens slutenhet under uppväxttiden. Denna beståndskarak- 
tär visade sig vid av ovan anförda företeelser föranledda un- 
dersökningar hava så pass inflytande å medelformklassen, att 
särskilda serier för svagt slutna och överslutna bestånd kunna 
uppläggas. 
Beståndets medelformklass kan därför med för praktiskt bruk 
tillräcklig noggrannhet bedömas efter slutenhet och höjd eller 
eltersden senare enbart; 
Man erhåller rent av säkrare resultat på denna väg än genom 
uppskattning av ett antal provträd, så vida ej dessa till antalet 
