1010 SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS EXKURSION 1915. 
och skogsfäng, en rätt som för övrigt varit tillerkänd även en mängd andra 
hemman inom Dals och Lysings härader, först avgiftsfritt, sedan mot stadgad 
betalning. Från den nybildade kronoparken utbrötos under 1800-talets första 
hälft betydande områden, som med full äganderätt avträddes till enskilda, 
dels såsom ersättning för till djurgården lämnad mark, dels för avlösning av 
medgiven rätt till mulbete och skogsfång. Genom denna utbrytning avhände 
sig kronan under 1830- och 40-talen i huvudsak hela den norra delen av 
berget samt en stor del av Dagsmosse. Aterstoden av denna skulle skatt- 
läggas och fördelas på de hemman, som av gunst och nåd haft betesrätt. 
Länge dröjde det emellertid icke, innan man insag missgreppet, och en strävan 
gjorde sig gällande att söka åter samla, vad som skingrats. Skog och hagar 
till de indragna boställena Västerlösa och Skogsby förenades med kronopar- 
ken åren 1876 och 1886. Utbrytningen till Hovgården, benämnd Schwartz- 
wald efter en Hovgårdens ägare, inköptes år 1889 för 70,000 kronor, och 
år 1903 köptes skogen till hemmanet '/, mantal Tyskeryd för 11,300, detta 
allt å norra delen av berget. Å södra delen förvärvades genom köp ar 1861 
det av gamla kronoparken helt omgivna hemmanet 7/, mantal Stocklycke, 
och till kronoparken utlades förra kronojägarebostället Elvarum år 1873 och 
förra kronojägarebostället Västra Djurledet år 1877. 
"Tjänstbarheter belasta ännu den äldre kronoparken i form av vissa hem- 
man inom Dals och Lysings härader tillerkänd rätt till mulbete, de förra 
jämväl till skogsfång. Betesrätten gäller, sedan vid utarrendering av ett 
flertal indragna boställen dem medgiven betesrätt undantagits i arrendekon- 
trakten, för 3306 st. nötkreatur å 2 kr. pr djur; servitutsutsyningen omfattar 
385,41 kbm att lösas enligt markegångspris, som senast angivits till kr. 6: 73 
pr 100 kubikfot. 
Skogsmarken. 
Berggrunden utgöres a större delen av Omberg utav granit, å ett område 
söder om Hjässan av porfyr; å ett par ställen i branterna mot Vättern upp- 
träder lerskiffer, vilande på sandsten, tillhörande den s. k. Visingsöforma- 
tionen, och slutligen förekommer i kronoparkens norra, nedanför berget e- 
lägna del vid Borghamn siluriska bergarter (kalksten). 
Mineraljorden består av lerblandat morängrus med stark inblandning av 
kalk, som av inlandsisen förts upp från silurområdet i norr. Då berget till 
övervägande del ligger över högsta marina gränsen, är mineraljorden föga 
omvandlad av vatten och utgör en synnerligen god jordmån för skogsproduk- 
tion. Anmärkas bör dock, att den är ganska grund. Ehuru berget sällan 
träder i dagen, torde dock jordens medeldjup å den jämnare platån ej vara 
mer än 0,6 m. Träd med djupgående rötter finna därför ej allestädes trev- 
nad, utan äro hänvisade till vissa lokaler särskilt nedanför starkare sluttningar, 
där djupt jordlager i regel påträffas. 
Den bördiga jorden ger upphov till en riklig vegetation av gräs och örter, 
som å hyggena avsevärt försvårar skogsföryngringen. 
Läget är i stort sett synnerligen exponerat, då berget å ena sidan angränsas 
av kal slätt, å den andra av en större sjö. Nordvästliga till sydvästliga vin- 
dar äro de farligaste. På östra sidan samt i dälder och sluttningar före- 
komma dock här och var skyddade lägen. 
