TRÄVARUMARKNADEN, 1049 
finska skulderna i utlandet vara förhållandevis mindre nu än före kriget. Om 
därför man för ögonblicket anser sig hava anledning att räkna med den låga 
finska markkursen som en fördel för finnarna gentemot oss, för den händelse 
skeppningarna från Finland ånyo komme igång, så kan mycket väl inträffa, 
att kursen så hastigt förbättras, att denna fördel snart bortfaller. Möjligt är 
att Finlands ställning utåt kan före freden, om den blir allmän eller separat, 
vara så pass mycket förmånligare, att de finska varorna icke behöva bliva 
alls begärligare än våra. 
Och den brist, som efter ållt att döma, föreligger i trävaror hos våra av- 
nämare, måste en dag avhjälpas. Därför är den enda rätta politiken att 
lugnt avvakta utvecklingen och ej låta skrämma sig till att reducera sina pri- 
ser. I stort sett torde, f. n. åtminstone, en prisreduktion hava föga eller 
ingen inverkan på exportkvantiteten. De varor, vi hava, äro redan dyra nog. 
Att nu avsätta dessa till reducerade priser för att skaffa nya och ännu dyrare 
för kommande försäljningsår, fortfarande med samma osäkerhet för framtiden 
som nu råder, torde ej vara någon god politik. 
Avverkningarna för innevarande vinter hava svårt att komma igång. Bristen 
på proviant och foder måste tydligen verka synnerligen kraftigt hindrande på 
desamma. Huru stor procent av den beräknade vinterfångsten, som kan 
komma fram, är ju omöjligt att ännu bedöma. Att man måste vara beredd 
på en synnerligen stark reduktion är emellertid tydligt. Det är därför all 
sannolikhet för att sågningsrörelsen och trämassetillverkningen komma att på 
denna grund bliva starkt inskränkta under nästa år. 
Stockholm den 17 december 1917. 
an //Å 
SKOGSADMINISTRATIONEN. 
Lagar, kungl. förordningar och beslut. 
Mindre bemedlades rätt att å vissa ecklesiastika skogar tillvarataga barr- 
trädskott m. m. 
Härom har Kungl. Maj:t den 23 november meddelat följande beslut. 
Med anledning av en framställning från statens bränslekommission bemyndigade Ni enligt 
skrivelse till överjägmästarna den 8 juni 1917 jägmästarna i samtliga revir att under år 1917 
medgiva mindre bemedlade rätt att å de allmänna skogar, vilka stode under skogsstatens 
vård och förvaltning, och vilkas avkastning inginge till domänfonden eller kyrkofonden, samt 
där så prövades lämpligen kunna ske och hinder från skogsvårdssynpunkt icke förefunnes, 
kostnadsfritt för eget behov tillvarataga å marken liggande barrträdskott samt ris och grenar 
av sådana dimensioner, att de ej vore användbara till salu-brännved (i allmänhet mindre än 
4 centimeter), dock under villkor att därvid de föreskrifter noggrant iakttoges, som jäg 
mästaren från skogsvårdssynpunkt eller i kontrollsyfte funne skäl föreskriva. | 
Hos Oss har nu domkapitlet i Uppsala i underdånig skrivelse den 10 oktober 1917 gjort 
framställning, att Oss täcktes — under förutsättning av vederbörande boställshavares med- 
givande i varje särskilt fall — meddela liknande tillstånd ifråga om de ecklesiastika bo 
ställsskogar, som stode under boställshavarnas omedelbara vård och förvaltning, samt att 
tillståndet måtte avse att gälla jämväl år 1918. 
