1904. Xo. 5. FORTSATTE BIDRAG TIL NORGES ANTHROPOLOGI. 39 



Vislie, men han er ogsaa vanskelig at komme tilbunds i; men man kan 

 kanske stole mere paa ham. Han ligger mere for det praktiske Livs 

 Gjøremaal og interesserer sig mindre for aandelige Sysler, som ere Vest- 

 theleraarkingen saa kjære ^. Han er Jordbruger og Arbeidskar og Forret- 

 ningsmand og eier det meste af sine Skove selv, er kanske noget prosaisk 

 anlagt altsaa, men rolig og klogt over\'eiende og beregnende, medens den 

 anden i mindre Grad er Arbeidets Mand, det falder ham kjedeligt og tungt. 

 Han er som større Jordbesidder ogsaa mere aristokratisk anlagt, hvilket 

 i enkelte Bygder (Hiterdal) er stærkt fremtrædende, medens Thelen vel 

 nærmest er demokratisk anlagt; dog afhænger det meget af de forskjel- 

 lige Bygdelags Forhold, om der er forholdsvis mange Storbiønder med 

 større Jordeiendomme og specielt Skove. 



Men i en Ting er Thelen Grænen ialfald aldeles overlegen, og det er 

 i Fantasi, digterisk Evne og Idéflugt og vistnok ogsaa i kunstnerisk og 

 æsthetisk Sands — allerede deres saa langt smukkere Xationaldragt synes 

 at være et Tegn af de mange i saa Henseende. Ligesom ingen Del af 

 Bratsberg Amt, ja intet Amt i hele Landet for den Sags Skyld har frem- 

 bragt saamange begavede Digtere som \^estthelemarken, saaledes har heller 

 intet andet saamange kunstnerisk begavede Haandværkere at opdrive som 

 deres Sølv- og Kobbersmede, Træskjærere, IMalere 0. s. v. 



Naturligvis paa Grund af den tusindaarige Berøring og de mange 

 krydsede Ægteskaber har Østthelemarken ogsaa oftere fremragende saa- 

 danne at opvise, men om ikke Blodet her og Begavelsen oprindelig skriver 

 sig fra Vestthelemarken, er jo ikke ^altid saa let at afgjøre, umuligt er det 

 jo ikke. En forbausende fin Formsands med udmærkede Proportioner og 

 Klarhed i de constructive Linier og ren Smag udmærker, hvad \^estthele- 

 marken i sin Tid f. Ex. har leveret af Husbygningskunst; der er et med- 

 født æsthetiskt Blik og en Smag, som maa slaa En, naar man ser deres 

 gamle stilfulde Loft og prægtige Bur. Man ser disse ogsaa i Østthele- 

 marken, for de rigere Forhold tillod mere Opførelsen af saadanne Pragt- 

 bygninger der end i det fattigere Vestthelemarken, men Bygmestrene vare 

 vistnok ofte derfra, de vare naturligvis langveis navngjetne. 



Denne Formskjønhed kommer vistnok ikke længere synderlig tilsyne 

 i vor Tid, der lægger saa liden Vægt paa Skjønhed i Former og Harmoni 

 i Bj'gningsstilen, men den er der forhaabentlig endnu, og det maa siges. 



Man har her et noksaa godt Exempel paa Modsaetningen mellem Thelen og den ost- 

 norske Befolkning (ikke her netop Grænen) f. Ex. i Vestfold. I en Ungdomsforening 

 i Vestthelemarken vare de kjæreste Foredragsthemata: Historie, Sagn, Fortællinger og 

 Digtninger og lignende. I Vestfold sagde de: »Nei, naa har vi hørt nok om dessa 

 gamle Kongerne. Vi maa here noko anna, som vi kan ha' nytte af og lære nogen- 

 ting a.« 



