46 C. O. E. ARBO. M.-N. KI. 



Skal jeg imidlertid slutte af den Modtagelse, jeg i sin Tid har nydt 

 paa Hotellerne i deres to Byer, Langesund og Stathelle, maa jeg rigtignok 

 underskrive Underofficerernes Skildring af dem — den var ganske usæd- 

 vanlig, men er vel nu meget forandret. 



Undersøgelserne fra Byerne Langesund og Stathelle ere saa faatallige, 

 at de ikke kunne lægges til Grund for nogen anthropologisk Bearbeidelse. 



Drangedal (Drangdalr). Bag store Skove og i gamle Dage med 

 yderst besværlig Adkomst, ja ganske uden Veiforbindelse indtil henimod 

 Midten af det forløbne Aarhundrede, ligger den udprægede Indlandsbygd, 

 Drangedal, omkring Tokevandene med deres mange Forgreninger og der- 

 med forøvrigt sammenhængede Vasdrag. Her er altsaa mere et Hoved- 

 dalføre fremherskende. Det er skilt fra Havet ved Sandøkedal og Bamble ; 

 mod Vest grændser det til Gjerestad i Øst-Agder. Som Illustration til 

 den tidligere saa besværlige Adkomst til denne afsidesliggende Skovbygd 

 kan tjene, at man for at faa Korn ifra Kragerø først roede dette til Kil, 

 en Strækning af i Mil, derpaa blev det baaret — efter hvad der er mig 

 meddelt af Koner — over et Eid til nogle Smaavand, saa roet opover 

 disse til Tveitereid, saa atter baaret over et Eid, indtil man endelig kom 

 op i Farsjø og senere i Tokevandets Afløb. Paa denne Maade løb Fragten 

 af en Tønde Rug op til i Specie (4 Kroner). Nu er her Chaussé og 

 Dampskibsfart paa Tokevandene. Paa Grund af denne sin Afstængthed 

 er Dalen bleven sent befolket. Som en udpræget Skovbygd med ikke 

 særdeles meget dyrkbart og heller ikke synderlig frugtbart Jordsmon, har 

 ikke den ældre Jernalders Folk og heller ikke Broncealderens for den Sags 

 Skyld, saavidt man kan slutte af Gravfundene, fundet Bygden værdig Ryd- 

 ning; dette var jorddyrkende Folk, som forstod at finde de Steder først, 

 hvor der var god Jord. Men vort Fisker- og Jægerfolk, Stenaldersfolket, 

 har været der (der er ikke faa Fund fra Stenalderen); thi Elvene og Van- 

 dene vare vistnok dengang fulde af Fisk, ogsaa Vildt manglede det vel 

 heller ikke, saa de havde, hvad de behøvede. Først den yngre Jernalders 

 Folk — disse som Krigere og Rydningsmænd lige energiske Folk — synes 

 egentlig efter de archæologiske Fund at have ryddet Bygden. Denne 

 hørte til det gamle Grænland og har altsaa faaet sin Befolkning derfra og 

 havde sin Forbindelse dermed, ad hvilke Veie er jo ikke nu let at angive, 

 men vel sandsynligst østenfra Solum eller ad Heiene over fra Hollen og 

 Lunde; med Solumsdialecten er der mest Slægtskab. 



Annexet Tørdal (Tyridalr) hørte derimod til f)elamörk og har alt- 

 saa vistnok faaet sin Befolkning derfra, fra Nissedal og Vraadal. Da 

 Annexet baade i dialectisk, anthropologisk og folkepsychologisk Henseende 



