1904. No. 5. FORTSATTE BIDRAG TIL NORGES ANTHROPOLOGI. 55 



Militærudygtigheden er dog noget større end i de andre Bygder, men 

 dog gaaet ned fra 23 pCt. til 19,9 pCt. 



Lunde (Lunda sokn) og Annexet Flaabygden gjennemstra-mmes af de 

 vestthelemarkske V"ande og har været det vigtigste Gjennemgangssted for 

 denne Landsdel til Skien. Som rimeligt er det da ogsaa bleven adskillig 

 influeret derfra, og man sporer det specielt i Legemsbygningen, der her er 

 betydelig mere slank end ellers i de østfjeldske Bygder og nærmer sig meget 

 de vestfjeldske Forhold med 23,5 pCt. slankbyggede; især gjer dette sig 

 gjældende i den nedre Del af Flaabygden. Naboskabet til Hollen viser sig 

 igjen i den forholdsvis store Procent af stærkere Brachycephali (16,1 pCt.), 

 Cephalindex 78,95, og temmelig mange med blandede Oine (13,5 pCt.). 

 Ansigtsformen er overveiende chamæ- og mesoprosop. Ellers udmærker 

 Bygden sig ved at have de fleste redhaarede i hele Amtet, nemlig ikke 

 mindre end Z,2 pCt. 



Her forekom ogsaa et exceptionelt Skallemaal med, som det synes, 

 normal Intelligents og uden egentlig at gjøre Indtryk af at være pathologisk. 

 Dap. 169. Dtrs. 137 = Index 81,06 og en Circumferents af kun 50,4 Cm., 

 den mindste med normal Intelligents, jeg hidtil har truffet paa, alene med 

 Undtagelse af den under Sandøkedal S. 42 (Anm.) omtalte. Forøvrigt 

 var det intet saa charakteristisk ved Bygden, at den gjør mere speciel 

 Omtale nødvendig. Den har Gravfund fra ældre og yngre Jernalder. 



Be (Bær eller Bjar sokn) grændser til Norsjø og er ikke i den Grad 

 Indlandshered som Lunde, men danner sammen med Søvde Centret af de 

 rige og frugtbare og derfor saa tidlig befolkede Norsjøbygder. Bø gjaldt 

 i tidligere Tider for at præstere de dygtigste Jordarbeidere; man faar 

 haabe, at det samme fremdeles er Tilfælde, men meget Jordsmon syntes 

 der at ligge hen unyttet eller ialfald daarlig benyttet. Dolichocephalerne 

 er steget op i over 40 pCt., Index cephal. 78,50. Ansigtsformen viser 

 mange Chamæprosoper (49,8 pCt.). 



Ligesom Lunde og Søvde havde Bø, som nævnt, i tidligere Tider 

 sine Sætre inde paa Høifjeldet mellem Mjøsvand og Totak, hvorved det 

 jo kom til adskillig Berøring med den vestfjeldske Befolkning, og man 

 mærker det ogsaa i Legemsbygningen, der har en noksaa betydelig Pro- 

 cent af slanke (21,4 pCt.), hvilket staar Forholdene i Vestthelemarken nær. 

 Da disse Sæterreiser jo vare meget lange og besværlige og derfor bleve 

 kostbare, ere de i den senere Tid gaaet mere af Brug. 



Bø har ikke mindre end 3 gamle Bygdeborge, hvoraf den ene hedder 

 »Trælborgen« og Heiden, den ligger paa, Trælborgnuten, der er noksaa 

 betegnende. De archæologiske Fund fra denne Bygd ere meget talrige fra 



