62 



C. O. E. ARBO. 



M.-N. Kl. 



d. V. s. undselig (Ivar Aasen), men er mere aaben og gjæstfri end sin 

 sydligere Nabo, Heddølen, som han siger er tvær og egen og formeget 

 tilbøielig til Pengepugeri. 



Tin. Endskjønt Tin altid har hørt til Thelemarken, danner det 

 linguistisk i flere Henseender noget for sig, ligesom ogsaa Tindølen skiller 

 sig en Del fra de vestfjeldske Thelemarkinger. Linguistisk er der adskil- 

 lige Berøringspunkter med Numedal — Tin har saaledes noget af det 

 tykke 1 — , og Befolkningen synes i det hele taget adskillig sammensat 

 af forskjellige Elementer. Medens saaledes Hovedbygden, Attraa, og Øst- 

 bygden er paavirket ikke saa lidet fra Numedal, hvormed Indgifte i lange 

 Aarrækker og fremdeles finder Sted, naturligvis gründet paa de to Dales 

 hinanden saa nærliggende Sætre, synes Befolkningen i Vestfjorddalen at 

 være af en noget anden Afstamning og skal ifølge Traditionen være 

 kommen did ifra Mjøsvand ^. Her har vi altsaa atter et Exempel af de 

 mange hertillands paa, at Høifjeldet nærliggende Bygder ere befolkede 

 over dette som Indvandringsvei. Tin har forholdsvis mange Brachyce- 

 phaler (42,1 pCt. og deraf med Ind. 82 og derover 18,6 pCt.). Dette 

 skriver sig væsentlig fra Forholdene i Vestfjorddalen, og der er anthropo- 

 logisk ikke saa ganske liden Forskjel mellem Hovedsognet og dette Annex, 

 hvilket fremgaar af denne Sammenstilling: 



Fordelingen af Skalleformerne viser jo temmelig betydelig Différents, 

 idet Brachycephalerne i Vestfjorddalen er 13 pCt. hyppigere end i Hoved- 

 sognet, og deraf var de stærkere Grader (Index over 82) i Vestfjorddalen 

 25 pCt., medens det i Hovedsognet kun var 7 pCt. 



Medens Brachycephalerne ellers i Bratsbergs Amt (kun med Undtagelse 

 af Hollen og Solum) i overveiende Grad tilhøre vor sædvanlige blonde 



Bladet »Fremskridt« 1886. 



