I904- Xo. 5. FORTSATTE BIDRAG TIL NORGES ANTHROl'OLOGI. d-J 



Dialectgrændsen, og den evre Del af Dalføret er nstnok befolket over 

 Gaustaknæerae ifra Tin; et trangt Pas her, kaldet Trængsla, har vel op- 

 rindelig dannet Folkegrændsen. Archæologisk betragtet er Hjartdal sent 

 befolket, der er saaledes ingen Fund fra Stenalderen. I anthropologisk 

 Henseende er Bygden forholdsvis lidet brachycephal (27,5 pCt.) og af de 

 staerkere Grader kun 9,5 pCt. ; dette er dog især Sauland Annex, der i 

 en mærkelig Grad er rent. Ansigtsfortnen er overveiende mesoprosop 

 (46,7 pCt.) og chamæprosop (37,2 pCt.). Ansigtsbenene ere ofte her 

 usædvanlig kraftigt udviklede, store arcus superciliares, stærke apophyses 

 temporales, carina sagittalis m, m. \'ed at finde dette her hyppigere end 

 ellers i disse Bygder, og naar man samtidig hører Befolkningen beskyldes 

 for at være raa, kommer man unægtelig til at tænke paa Lombroso og hans 

 Stigmata som Tegn paa Raaskab og lavere Udviklingsgrader^; forøvrigt 

 mangler det ikke Befolkningen paa Intelligents, men i det afsidesliggende 

 og bortgjemte Dalføre var der jo meget afstængt og holdt man længe ved 

 med Fædrenes Skikke; saaledes fortæller Landstad 2, at Hestekampe brugtes 

 der langt ud i Tiden, og det siges at være den sidst christnede af 

 Thelemarkens Bygder. 



I Legemsbygning er Hjartdølen ogsaa væsentlig slankvoxen (21,8 pCt), 

 dog i mindre Grad end Tindolen. Blondhedsgraden er 58,4 pCt., altsaa 

 bet^'deligere end i Hiterdal (45,2 pCt.). 



Hjartdølen siges at være »tung«, maaske den tungeste af Thele- 

 markingerne. Tuddølen siges at være »styven^. 



Medens Sauland Annex er et forholdsvis aabent Dalføre, kniber det 

 egentlige Hjartdal sig mere sammen, eftersom man kommer vestover, og den 

 trangeste Del her, der ogsaa danner Dialectgrændsen, hedder Ambjørns- 

 dalen efter en gammel Hedning, Dale Ambjørn, som slog sig ned her, 

 og som ifølge Traditionen er hauglagt paa en Holme i Elven 3. Her i 

 dette Defile, som ypperlig egnede sig til at standse selv en overlegen 

 Fiende, samlede Thelerne sig mod de fremrj-kkende Soldater, da de 1540 

 havde rottet sig sammen og fordrevet de tydske Bjergmænd ved Guld- 

 næs \'ærk i Seljord, saaledes som det gamle mærkelige bogstavrimede 

 Kvad beretter: 



' Man finder de samme Forhold ogsaa i Mo i staerkere Grad end vanlig, og Mosokningen 

 faar ogsaa den samme Beskyldning. Der er ogsaa noget sandt i Lombrosos lidt til 

 Yderlighed drevne Theorier. 



* Gamle Sagn om Hjartdeleme. 



' M. B, Landstad, Gamle Sagn om Hjartdeleme. Ved at grave her i Haugen fandt man 

 Svaerd fra den yngre Jernalder. 



