72 C. O. E. ARBO. - M.-N. Kl. 



Nissedal og Fyrisdal. Lidt Sjø-ndenfor de i Vest og Øst Wbende 

 Vande Bandaksvatn og Kviteseidvatn gaa i næsten ganske nord-sydlig 

 Retning de to ovennævnte Dalfører, hvis Vandsystem har Udløb sydover 

 til Arendalsvasdraget, Nidelven. Paa tvers af Nissedal ved Nissers nordlige 

 Ende gaar Vraadal med Vraavatn omtrent i ret Vinkel igjen i vestlig 

 Retning og saaledes næsten parallelt med Bandaksvatn, men i betydelig 

 større Høide over Havet end dette og ligeledes med Aflø-b til Nisser. 



Opstigningen til disse Dalfører er ganske betydelig, da Bandaksvatn 

 kun ligger 'J2 M., men Vraavatn og Nisser 245 og 243 M. og Fyrisvatn 

 273 M. o. H. 



De hidop lagte Veie ifra Spjotsodden og Bandakslid arbeide sig 

 derfor ogsaa meget mjøisommelig i talrige Slyng opover den bratte Fjeld- 

 side. 



Vraadal (Roadalr) hører i geistlig og administrativ Henseende til 

 Kviteseid, men i anthropologisk kunde det ligesaa godt være slaaet sammen 

 med Nissedal, da Befolkningerne vistnok ere hinanden meget lige, men jeg 

 har ikke villet forrykke Forholdet inden Herredet eller mellem Hoved- 

 sognet og Annexet, naar der ikke forelaa nogen betydelig anthropologisk 

 Afvigelse, og saadan syntes der ikke at være efter de faa Undersøgelser, 

 man kan faa fra Vraadal — det er derfor indbefattet under Kviteseid 1. 



Nissedal (Nizisdalr) er tilsyneladende sent befolket, da der først fore- 

 ligger Gravfund fra den jmgre Jernalder, og da sandsynligvis saavel nor- 

 denfra som søndenfra fra Aamlid i Nedenæs, der har en overveiende 

 brachycephal Befolkning med noget egen Type^. Men Indflydelse vestenfra 

 fremgaar ogsaa af de gamle Stedsnavnsendelser -ak istedetfor -aker, som 

 det har tilfælles med Fyrisdal og Sætesdalen. Man sporer denne Ind- 

 virkning søndenfra i det sydlige Annex Triungen (|)riÔjungr), der har for- 

 holdsvis mange med en Cephalindex af over 80 (2 pCt. flere end Hoved- 

 sognet) og tillige stærkere Grader af Brachycephali, Index over 82,0 (4 

 pCt. talrigere end i Hovedsognet). 



Man finder ogsaa der den eiendommelige gulagtige eller gulgraa 

 (fahlgelbe) Hudfarve, som er forholdsvis almindelig i Aamlid, temmelig 

 hyppig og tillige flere mørkhaarede. Derhos er der adskillig Forskjellighed 

 i Ansigtstypen, idet de leptoprosope i Triungen er færre, de meso- og 

 chamæprosope noget talrigere. Triungfolkets Gang siges ogsaa at være 

 tungere end Nissedølens. 



1 I Vraadal ligger ogsaa en af de saakaldte »Fyndargaarde«, Gaarde der pludselig ere 

 fundne (Huldregaarde), ved Navn Findreng (cfr. S. 52 under Drangedal). 



2 C. 0. E. Arbo: FortsaUe Bidrag til Nordmændenes Anthropologi. Nedenæs Amt S. 24. 



