1904. No. 5. FORTSATTE BIDRAG TIL NORGES ANTHROPOLOGI. 83 



Hestemarked. Med Skovenes Ødelæggelse ved Myrmalmssmeltningen, 

 hvorom er berettet under Tin (s. S. 6>), tråk Beboerne sig lidt efter 

 lidt nedover til lavereliggende Bygder. I det veirhaarde og heitliggende 

 District har Skoven ikke formaaet at reproducere sig selv, maaske har 

 ogsaa Landet siden den Tid hævet sig over Træ- eller Furugrændse- 

 niveauet, og Folket selv siger, at »Bjørka drar sig nedover her paa Høi- 

 fjeldet«. Befolkningen er tætvoxen og »knubbig« ligesom Birken, seige 

 og udholdende Folk, der kunne bære forbausende Byrder paa Ryggen. 

 Som nævnt forholdsvis mange Folk med mørk Teint her paa Høiijeldet. 



Ligesom i Tin og andre Høifjeldet nærliggende Bygder, hvor tidligere 

 Myrmalmtilvirkning dreves, tæller Øifjeld, Rauland og \'inje berømte 

 Ljaa-, Kniv- og Eggesmede. 



Laardal (Lagardalr) med Eidsborg og Høidalsmo Annexer ligger paa 

 Nordsiden af Bandakvand forholdsvis høitliggende, men dog inden Kor- 

 nets Voxegrad, og det drivende Veir her i det mod Syd skraanende Dalføre 

 har endog ført til den Tradition om Trisæt Dampskibsanløbssted ved 

 Bandaksvandet, at det skal have faaet sit Navn af, at man havde saaet og 

 kanske ogsaa høstet 3 Gange, hvilket naturligvis bedre forklares ved Be- 

 bvggelsens oprindelige Antal, end paa den ovennævnte h^ist fabelagtige 

 Maade. Bygderne ere tidlig bebygget og have Fund ogsaa fra den arktiske 

 Stenalder. 



Anthropologisk forholder den sig som Vinje, Cephalindex 79,34, men 

 har lidt færre blonde (59,0 pCt.) og lidt flere mørkblonde og mørke. 



Med Hensyn til Ansigtsform er den mesoprosope den hyppigste 

 (51,5 pCt,). Her er lidt flere spædbyggede end ellers (8 pCt.) og færre 

 slankbyggede (10,8 pCt.); forøvrigt frembyde de undersøgte intet af 

 speciel Interesse, og de ere heller ikke mange (61 Mand). 



Egnene paa Østsiden af Langesunds- og Skiens/jorden. Disse 

 Bygder, der i gamle Dage utvivlsomt horte til Vestfold, skille sig 

 i somatisk-anthropologisk Henseende ikke saa lidet fra Egnene paa Vest- 

 siden af det gamle Grenmar. Fællesmærke er den adskilligt talrigere 

 Forekomst af Brachycephaler (ca. 14 pCt.) og deraf ogsaa de stærkere 

 Former specielt i det Havet nærmest liggende Eidanger. 



Skallefortnerne. 



,. ^ r- 1 ^ TU 1 I Vestfolds- 



\estmar. Grænland. i helemarken. , . 



bygderne. 



D 34.0 pCt. 38,4 pCt. 37,1 pCt. 25,6 pCt. 



M 31,8 — 28,0 — 30,6 — 26,2 — 



B. 34,1 — 33.6 — 32,3 — 48,1 — 



Index 82 og over (11,5 — | (14.0 — ) (12,2 —\ (17,9 — ) 



