1904. No. 5. FORTSATTE BIDRAG TIL NORGES ANTHROPOLOGI. Sj 



egen Stamme? Hvis Braavallaslaget var en historisk Begivenhed, hvorfor 

 meget taler, og rauhgens en Hovedkamp mellem den ældre og yngre 

 Jernalders Folk, deltog Thelerne deri med megen Bravour (7de — 8de Aar- 

 hundrede?), men Beretningen derom er jo rigtignok ogsaa digtet i Thele- 

 marken. 



Oldfundene vise, at Landene om Norsjø baade have været tidlig og 

 forholdsvis tæt befolket, og Grænland har vistnok som Øst-Norge i det hele 

 paa denne Side Rygjarbit været et overveiende langskallet Centrum, hvis 

 Focus endnu giver sig tilkjende i Søvdes stærke Dolichocephali. Men her 

 har utvivlsomt forekommet en ældre Befolkning af en fra de norrøne 

 Dolichocephaler ellers forskjellig Typus med gulagtig Teint, bredere Ansigts- 

 dannelse og maaske brachycephal Skalleform, med hvem en Blanding 

 er foregaaet, og af hvilken man ser et Gjenskin igjen i den saa udpræget 

 charakteristiske j&stfjeldske eller grænske Kvindet^^pe. Denne Blanding er 

 formodentlig foregaaet paa den for hine fjerne Tider sædvanlige Maade, 

 Den ældre Stamme med daarlige Vaaben (Stenredskaber?) er bleven over- 

 vældet af en anden blondere, leptoprosop Dolichocephal med bedre 

 Vaaben. Mændene ere blevne gjorte til Trælle, dræbte eller faldne i 

 Kampen, Kvinderne som sædvanlig skaanede. Med den Seighed og Sta- 

 bilitet, hvormed Kvinden i sin Egenskab af Slægtens Moder synes at 

 kunne bevare sin Urt\'pus, ere da de eiendommelige Racecharaktertræk 

 nedan-ede paa hendes Side og bevarede saaledes, som vi se hende den 

 Dag idag med de brede, storkindede Ansigter og den graagulagtige Hud, 

 der jo eller ikke egentlig er noget, der følger den almindelige norrøne 

 Kvinde — men kanske vel nærmest oprindelig er noget, der tilhører vor 

 brachycephale, blonde vestligere Kystbefolkning. 



Paa Grund af de tidligere omtalte, forholdsvis hyppige blandede 

 Ægteskaber mellem de øst- og vestfjeldske Folk finder man naturligvis 

 ogsaa vestfjeldske Kvindeansigter inde paa det østijeldske Gebet og om- 

 vendt. Mændenes Skalleform synes ofte heller ikke at være ganske den 

 sædvanlige, som man finder hos vor øsdandske dolichocéphale Befolkning 

 forøvrigt. Det i Almindelighed tilsmalnende Baghoved er saaledes ikke 

 her saa almindeligt, det er mere fyldigt og stumpere afsluttet, saavidt man 

 kan faa et Overblik over det paa det levende Hoved. 



