92 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



ket for en Del fra Valle i Sætesdalen, synes ved den anthropologiske 

 Analyse nogenlunde godtgjort (cfr. S. 73), og at Valle igjen i sin Tid 

 har faaet sin Befolkning ifra Rogaland, sandsynligvis mest over Suldal, 

 hvis Befolkning i adskilligt har Lighedspunkter med Sætesdalen, har jeg 

 forsøgt at paavise under Nedenæs Amts Anthropologie. 



Men intetsteds har dog vestfjeldsk Nationalitet trængt saa langt jø-st- 

 over som i Thelemarken; dens Grændse ligger langt østenfor de andre 

 Dalførers. Dette kommer vel af, at de store Vandveie her igjen have 

 lettet Fremkomsten saalangt østover, indtil de ere stødt paa Grænerne, der 

 mødte fra den anden Kant. 



Vandveiene vare nu den almindeligste Indvandringsvei i Skovlan- 

 dene, ligesom ogsaa forjø-vrigt i Europa — de store Skove i og for sig 

 dannede jo en svært uoverstigelig Hemsko for Folkenes Fremtrængen og 

 kom derfor ogsaa saa mange Steder til at danne Grændserne^. 



Denne Thel ernes lange Fremtrængen imod Øst og Vanskelig- 

 hederne ved Forklaringen af de saa fjernt liggende Indvandrings- 

 veie som over Fjeldene helt fra Rogaland, synes at kunne berettige til 

 den Antagelse, at ogsaa Thelerne ere indvandrede samme Vei som Græ- 

 nerne opad Skiensfjorden og Norsjø og de andre Vande, og at de saa 

 ere blevne trængt vestover til sine nuværende Grændser af disse. 



Det er jo vel neppe muligt at bevise en saadan Theoris Rigtighed, 

 om den end kan synes ikke at have noget imod sig, og den eiendomme- 

 lige Folketunge, der skyder sig ind i Nedenæs Amt helt bort til Holt 

 mellem Kystbefolkningen og det fra denne frasprængte lille kortskallede 

 Folkecentrum i Aamlid, synes at kunne tale for en saadan Antagelse. De 

 archæologiske Fund i Thelemarken, som antyde en sildigere Bebyggelse 

 i Thelemarken, synes dog at modbevise en saadan Theori. 



Ned til Slutten af det 17de Aarhundrede kaldtes Øvre Thelemarken 

 »Skatlandet a, fordi det var frit for Korntiende, medens det kornrige 

 Nedre Thelemarken i Modsætning dertil bar Navn af »Tiendetaget«. 

 Ogsaa den gamle Landskyldsinddeling var egen for Grænland og |)ela- 

 mörk, idet der regnedes i laupsland og vikumatarland, medens man i 



' Fortsatte Bidrag til Nordmændenes Anthropologi. Nedenæs Amt. S. 62. 



2 Man sammenligne hermed Forholdene i Sverige med Landet »nordanskogs og 



sunnanskogs« som Betegnelse for Svealand i Modsætning til Götaland, hvilket holdt 



sig langt indgjennem Tiden. 



