102 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 



den stedse større, eftersom man kommer østover, og i Lister og Mandals 

 Amt, men end mere i Nedenæs Amt maa man ved den anthropologiske 

 Analyse skille mellem Kystbefolkningen, Indlandsbefolkningen og den 

 evre Dalbe folkning, hvilken sidste i ganske overveiende Grad ç.x 2S. dolicho- 

 mesocephal Skalleform. Nogen tilfredsstillende Forklaring for dette For- 

 hold kan man ikke give, saafremt man ikke maa antage, at Brachycepha- 

 lerne væsentlig have været en Kystbefolkning, for hvem Fiskeri oprindelig 

 har været Hovednæringen. 



Brachycephalien viser sig væsentlig at være bunden til Blondhed\ 

 dog er Huden noget bleggul, saaledes som man finder den hos den 

 kvænske Befolkning, og som længe holder sig som Slægtsmærke. 



Dog er der ogsaa en Brachycephali (maaske den af mig saakaldte 

 celtoïde), som er buqden til mørkt Haar og Hud, men den er ikke hyppig, 

 forekommer mest i Stavanger Amt. Ellers er de morkhaarede hyppigst 

 mesocephale, dog ogsaa dolichocéphale. 



Stærk Dolichocephali er dog i Almindelighed mest bunden til Blond- 

 hed og lyslet Teint og dertil betydelig Legemsheide, hvorimod Brachy- 

 cephali af de stærkere Grader (Index 82 og derunder) er lavere af Væxt, 

 hvilket fremgaar af Curve S. 97 No. 7. 



Legemshøiden synes i samtlige Amter at være bunden til 2 Frekvents- 

 maxima, 168 og 170, cfr. S. 12. 



Hovedets største Længde og Bredde grupperer sig ogsaa fortrinsvis 

 om et Par bestemte Maxima, hvilket er anskueliggjort i Curver S. 10 og 11. 

 Til den forskjellige Cranieform og dens mere eller mindre talrige Fore- 

 komst inden de forskjellige Bygder er ogsaa, som rimeligt, bundet noget 

 forskjelligt Folkelynne, der findes omtalt under de forskjellige Amter, 

 hvortil maa henvises. Den er af og til stærkt fremtrædende og findes 

 specielt charakteriseret flere Steder inden Bratsberg Amt (under den generelle 

 Beskrivelse S. 32 o. fl. og inden den specielle under Drangedal S. 50). Sam- 

 menligner man de forefundne Forhold med Landets gamle Inddeling i 

 Fylker, vil man finde, at ved Fylkesgrændserne er det ogsaa, at Modsætnings- 

 forholdene netop give sig tilkjende, saavel linguistisk som folkepsycho- 

 logisk og flere Steder ogsaa i andre Retninger (Bygningsskik, Folklore). 

 Fylkerne have derfor maaske oprindelig været lidt différente Stammer, 

 eller der er opstaaet nogen Differentiering i Tidens Lob igjennem frivillig 

 Isolation og Milieuets Indvirkning. 



