Xo. 6. 1904. NORGES HY.MENOMYCETER. 89 



ældre meget skjør, foden og hatten ofte uregelmæssige, hatten ældre 

 sprukken skjællet; lamellerne er meget tykke, ved gründen bugede og 

 dybt udrandede; ved berøring (Hgesom kjødet ved gjennemskjæring) bliver 

 de smukt røde (som hos Russula nigricans). Soppen har på ingen made 

 mellugt, som H. metapodiiis angives at have, men den har en stærk 

 salpe tersy relugt. Sj. på våde enge og bakker biandt moser og kun 

 fundet ude ved havet på \'"estlandet : Stordøen (O.), hvor jeg senere fandt 

 den fl. st., f. ex. Høiland, Dale. Valvatne; Solstrand i Os (St.)!; Lyse- 

 kloster, Hop ved Bergen; Kvalstad på Svanø (St.). 



H. ovînas (Bull.) Fr. Cooke 111. t. 934 B. Fod (0.06 m, lang, o.oi 

 tyk) og hat (0.04 bred) askegrå med sodfarvede striber og flekker, lameller 

 askegrå, kjødet gråhvidt, ved gjennemskjæring lidt rødligt; hat hvælvet; 

 lamellerne tykke, bueformig tilvoxede og nedløbende med en tand. Soppen 

 har tydelig mellugt. Mindre exemplarer af lysere farve, med mere ud- 

 randede lameller fandtes også. .M. sj. på åbne græsbakker: Grønås på 

 Mosterø, Lønning på Stordø. Maske er den store form den ægte H. 

 metapodius. den lille H. oviniis. 



ff. ffavonitens n. sp. Ligner ff. einerens. Foden solid, glindsende 

 silkeagtig fibrilløs, hvid, men ved gründen gulagtig; lamellerne kun ned- 

 løbende med en tand, askefarvede, nær foden med gulagtig silkeglands; 

 hatten kjødfuld, hvælvet, lidt stribet i randen, først askefar\'et med rødlig 

 violet strøg, ældre afbleget gråhvid, glat; kjødet som farven udvendig, 

 gulagtigt ved fodens grund, grålig rødligt i hatten. Lugtløs, tør. M. sj. 

 på tørre bakker ved Få og Hausken på Findø, på Mosterø og ved Os i 

 Søndhordland, 



ff. subradiatus (Schum.) Fr. En form med stribet brungrå hat, 

 hvid fod og hvide lameller uden spor af violet farve fandtes i løvskov 

 ved Solstrand i Os. 



ff. lacmiis Fr. Cooke 111. t. 935 ff. A. B. Hele soppen blå violet, 

 hatten hvælvet, kjødfuld, puklet, glat, med jevn eller stribet rand, foden 

 hul, glat, lamellerne kun nedløbende med en tand, tykke, mod randen 

 ofte krusede. Lugtløs, tør. M. sj. på åbne græsbakker på \*estlandet i 

 kysttrakterne: Skimmelandsdalen på Mosterøen, Lenik på Stordøen, Lyse- 

 kloster, Svanø i Søndfjord. 



ff. irrigatus (Pers.) Fr. Ic. t. 168 f. 3. Cooke III. t. 919. Enge 

 biandt moser m. sj.: Asker ved Chria., Borre. 



Subg. 3. Hygrocybe Fr. 

 ff. lætas (Pers.) Fr. Ic. t. 167 f. 2. Cooke III. t. 938. På mos- 

 bevoxede marker og i skov, både lev- og fureskov, ei alm., såsom ved 



