46 X SK()(;SA])MINIS'iR.\'II()NKN 



4. Vad som är ordinarie ocli extra avverkning. 



5. Huruvida den extra avverkningen är föreskriven i liushännings|)lanen eller ej. 



6. Till vilket eller vilk;i ar del sålda virket, för sä vitt det tillhör ordinarie avverkning, är 

 att hänföra. 



I korta drag ]>lir gången följande, om ett ecklesiastikt lioställe liar ordinarie avkastning 

 utöver husbehovet. 



1. Boställshavaren uttager sitt husbehovsvirke. 



2. När det ecklesiastika året gått till ända, säljes årets kvarblivna överskott vanligen på 

 offentlig auktion inför Kungl. Maj:ts befallningshavande. Kredit lämnas i regel åt köparen 

 åtminstone '/^ år. 



3. Medlen inbetalas till Kungl. Majits Befallningshavande genom insättande i rikshianken. 



4. Därefter sänder boställshavaren sina verificerade räkningar å skogsskötseln fom han haft 

 sådana) (jfr. Kungl. Förordn. -"/, 1894 § 24) till jägmästaren att granskas och atlesteras 

 samt återfår dem därifrån. 



5. På grund av domänstyrelsens cirkulär den ^'^/j^, 1903 har jägmästaren alt underrätta 

 boställshavaren, att försäljning ägt rum, huru stor köpeskillingen är, och när den skall 

 erläggas samt likaledes att uppmana boställshavaren att i enlighet med bestämmelserna 

 i § 25 Skogsordningen göra framställning om utfaende av medlen. 



6. Boställshavaren insänder sin ansökan till domänstyrelsen, där den får vila, tills Kungl. 

 Maj:ts Befallningshavande insänt den kvartalsredogörelse, i vilken köpeskillingen debiterats. 



7. Redovisningsräkning uppgöres i domänstyrclsen. 



8. Denna remitteras till jägmästaren och återsändes till domänstyrelsen. 



9. Räkningen föredrages i domänstyrelsen, som beslutar om dess expedierande. 



10. Räkningen expedieras till vederbörande Konungens Befallningshavande med anmodan, 

 att medlen skola utbetalas till domkapitlet. 



11. Domkapitlet får i uppdrag att utbetala medlen till den eller dem, som innehaft bostället 

 under de ecklesiastika år, som räkningen omfattar. 



Allt detta utgör dock ingen säkerhet, för att boställsinnehavaren verkligen erhåller pen- 

 ningarna. Dessa utbetalas nämligen ej utan vidare utan först efter rättsinnehavarens särskilda 

 framställning därom hos domänstyrelsen. 



I förbigående torde böra nämnas, att domänstyrelsen tagit för vana att vid varje räknings 

 upprätthållande reservera ett visst belopp 50 — 400 kronor till under följande år behövliga 

 skogsvårdsåtgärder. En dylik reservation har ofta för boställshavaren den nackdelen, att 

 han vid tjänstebyte kan mista sin andel i de reserverade medlen, då han kanske ej vet, att 

 dylik reservation gjorts. 



Omgången och mångskriveriet torde omedelbart framgå av ovanstående; tidsförlusten där- 

 emot kräver kanske sin särskilda belysning. 



Är försäljningen gjord i början av ett kvartal, exempelvis i början av april månad, kommer 

 boställshavarens ansökan att få vila i domänstyrelsen tills mitten av juli månad, då läns- 

 styrelsens kvartalsräkenskaper för ifrågavarande kvartal inkomma. Under sommaren, då jäg- 

 mästaren vistas mycket på resor, kan en remiss komma att hos honom kvarligga en a två 

 månader. Även i domänstyrelsen kan ett dylikt ärende komma att bli liggande under flera 

 månader på grund av hopade göromål från sommaren. Ofta kan en räkning sändas till re- 

 virförvaltaren på remiss två kanske tre gånger. På detta sätt kan alltså en räkning bliva 

 6 — 8 ä 10 månader gammal, innan den lämnar domänstyrelsen. Fall, då boställshavaren 

 fått vänta i åratal, äro ej sällsynta. 



Frågan gäller, hur ställer sig kammarrättens yttrande mot denna bakgrund och mot föl- 

 jande kammarrättens redan anförda yttrande: »Det blir därför för domänstyrelsen nödvän- 

 digt att vid sidan av kommitténs bokföringssystem för berörda ändamål anordna en speciel 

 bokföring, vilken givetvis måste bliva ganska omfattande.» 



Först må då framhållas, att det äldre bokföringssystemet uppenbarligen krävde en sido- 

 ordnad specialbokföring. Den fanns i domänstyrelsen, någon ny behöver alltså ej, som 

 kammarrätten håller före, anordnas därstädes. 



Vidare böra fördelarna av, att alla bokföringsuppgifter beträffande dessa skogar kunna sam- 

 manföras i en enda liggare, ej underskattas, då utsikterna till misstags begående vid de s. k. 

 redovisningsräkningarnas upprättande därigenom avsevärt reduceras. 



Enligt de sakkunnigas förslag kommer varje ecklesiastik skog, från vilken avkastningen 

 helt eller delvis skall tillgodoföras kyrkofonden, att i förberörda liggare fa ett konto. 



Den ecklesiastika bokföringen tillgår då på följande sätt: först införas ur de äldre 1ig- 

 garna samtliga balanser, därnäst införas successivt under året månad för månad ur redovis- 

 ningshandlingarna (från domänstyrelsen, länsstyrelserna och reviren) alla de poster, som be- 



