106 X SK0GSPOIJ'J']SKA INLÄOC; 



utom sakkunskapen ej alla gånger kan bliva på ett tillfredsställande sätt repre- 

 senterad. På grund härav får kommissionen föreslå, att skogsvårdsstyrelsens 

 beslut i hithörande frågor må kunna överklagas hos en av Eders Kungl. Maj :t 

 filisatt, för hela riket gemensam nämnd, inom vilken bör återfinnas landets mest 

 framstående sakkunskap på området. 



I anslutning till de synpunkter, som hiir framhållits, har inom kommissionen 

 utarbetats ett här nedan intaget utkast till förordning om skydd mot skövling 

 av enskildes skogar. Däri upptagna bestämmelser, som endast avse att giva 

 uttryck åt de principer, på vilka enligt kommissionens mening den ifrågasatta 

 provisoriska lagstiftningen bör bygga, måste givetvis kompletteras med bland 

 annat stadganden om straff för den, som avverkar i strid mot meddelat förbud 

 eller utan tillstånd, där sådant erfordras, samt om beslag å olovligen avverkat 

 virke m. m. 



Det ingripande från statsmakternas sida, som kräves till skogens skydd, 

 måste göras utan uppskov, om icke syftet att sätta en damm för den osunda 

 spekulationen skall förfelas. Även för att i tid kunna organisera såväl bränsle- 

 kommissionens som skogsvårdsstyrelsernas verksamhet under nästkommande 

 sommar och vinter är det av synnerlig vikt, att ett avgörande snarast möjligt 

 träffas rörande den blivande verksamhetens art och omfattning. Till klar- 

 görande av huru organisationen och särskilt personalfrågan är beroende av 

 verksamhetens anordning torde här böra lämnas några antydningar om den 

 hittillsvarande organisationen och däri gjorda förändringar. 



För att kunna genomföra det uppställda programmet att bedriva avverknin- 

 garna i enlighet med fordringarna för en god skogsvård var det nödvändigt att 

 i kommissionens tjänst anställa en stor personal med skoglig utbildning. Det 

 största behovet av dylik personal förefanns under sommaren och hösten före- 

 gående år, vid vilken tid de utstämplingar, som föregått kommissionens avverk- 

 ningar, i huvudsak ägde rum. I den mån utstämplingarna blevo slutförda, 

 minskades jämväl behovet av distriktschefer och lagledare, och kunde i följd 

 härav vid slutet av föregående år vissa inskränkningar företagas i organisa- 

 tionen inom de särskilda länen. Sedan kommissionen i början av detta år vun- 

 nit en viss översikt över behovet av ved på olika orter, visade det sig vid en 

 jämförelse med vad som redan blivit hugget, att avverkningarna fortskridit 

 så långt, att de inom vissa län kunde omedelbart minskas och inom andra efter 

 längre eller kortare tid inskränkas för att såsom ovan nämnts omkring den i 

 maj 1 918 i huvudsak upphöra. I samband med denna avveckling har den skog- 

 ligt bildade personalen blivit successivt minskad, och beräknar man att om- 

 kring den I juni 1918 kunna göra ytterligare betydande inskränkningar i orga- 

 nisationen. Visserligen kräves även sedan huggningarna upphört en stor per- 

 sonal för att omhänderhava de väldiga vedlagren samt förestå transporterna 

 och distribueringen av ved. Men i samband med huggningarnas inställande 

 bortfalla åtskilliga av de uppgifter, som distriktschefer och lagledare haft 

 att fylla, i följd varav särskilt antalet dylika befattningshavare kan väsentligen 

 minskas. Länschefernas åligganden bliva däremot fortfarande av synnerligen 

 krävande natur. 



Den personal, som innevarande år varit anställd hos bränslekommissionen 

 såsom ledare av avverkningarna, har till största delen erhållits från skogs- 

 vårdsstyrelserna och från skogsstaten. Vad den förra gruppen beträffar har 

 disponerande av densamma möjliggjorts därigenom, att skogsvårdsstyrelserna 

 jämlikt Eders Kungl. Maj:ts hänvändelse i det stora hela inställt sin vanliga 



