BRÄNSLEKOMMISSIONENS FÖRSLAG x 1 07 



verksamhet för föregående år. Huruvida den sålunda avbrutna verksamheten 

 skall kunna återupptagas i större eller mindre utsträckning under innevarande 

 år är givetvis beroende av personalens återgång till sin förutvarande tjänst. 

 Besked härutinnan måste emellertid lämnas inom den närmaste tiden, enär de 

 kulturarbeten, som skola göras, redan nu måste planeras och igångsättas. Skulle 

 i anslutning till vad ovan föreslagits avverkningarna i enskilda skogar under- 

 kastas viss kontroll från skogsvårdsstyrelsernas sida, torde det kunna antagas, 

 att ett flertal skogsvårdsstyrelser komma att fordra, att deras såsom länschefer 

 hos bränsle''ommissionen anställda läns jägmästare skola återgå. Härav framgår, 

 att det för bränslekommissionen är av vikt, att ett avgörande träffas i så god 

 tid, att lämpliga ersättare för eventuellt bortgående länschefer hinna anskaffas 

 exempelvis bland förutvarande distriktschefer. 



På grund av vad ovan anförts får bränslekommissionen i underdånighet 

 hemställa, att Eders Kungl. Maj :t med utgångspunkt från, att vedavverkning 

 under nästkommande vinter kommer att i stor utsträckning bedrivas av en- 

 skilda, måtte till förebyggande av därvid befarad skogsskövling och osund 

 spekulation i skogsfastigheter för innevarande års riksdag framlägga förslag 

 till provisorisk lagstiftning i huvudsaklig överensstämmelse med de principer, 

 som kommit till uttryck i här nedan intagna utkast till 



Förordning om skydd mot skövling av enskildes skogar. 



§ I- 



Bedrives å skogsmark, där lagen angående vård av enskildes skogar är till- 

 lämplig, avverkning på sätt, som uppenbarligen icke är förenligt med god 

 skogsvård, äge vederbörande skogsvårdsstyrelse eller av densamma särskilt be- 

 myndigad tjänsteman hos överexekutor begära förbud att å skogsmarken för 

 annat ändamål än oundgängligt husbehov avverka skog annorledes än efter 

 skogsvårdsstyrelsens tillstånd. Vid prövning av frågan, huruvida viss avverk- 

 ning strider mot grunderna för god skogsvård, skall hänsyn tagas allenast 

 till det eller de skogsbestånd, vari avverkningen sker, samt till angränsande, 

 av nämnda bestånds skötsel beroende bestånd. 



Förbud, som ovan sägs, skall, där begäran därom blivit behörigen fram- 

 ställd, av överexekutor utan vederpartens hörande meddelas att gälla till den 

 I juni 1919. 



§ 2. 



Har överlåtelse av fastighet, å vars skogsmark den i i § omförmälda lag 

 är tillämplig, skett efter den i mars 1918, må icke i något fall slutavverkning, 

 som årligen omfattar mer än 2 % av fastighetens produktiva skogsmark, be- 

 drivas utan tillstånd av vederbörande skogsvårdsstyrelse; dock att i fråga om 

 fastighet, som är besvärad med avverkningsrätt upplåten före förordningens ut- 

 färdande, denna begränsning icke gäller för avverkning, som sker på grund 

 av sålunda gjord upplåtelse. 



Vad ovan stadgas angående inskränkning i rätten till slutavverkning gälle 

 ock område, vartill avverkningsrätt upplåtits efter den i mars 1918. 



§ 3- 

 Är någon missnöjd med beslut, som på grund av donna förordmng fattats av 

 skogsvårdsstyrelsen, äge han hänskjuta frågan till bedömande av en särskild 

 utav Konungen tillsatt, för hela riket gemensam nämnd. 



