144 > SKOGSADMlNISrKAIIONKN. 



Maj:l anhålla, att Eders Kungl. Maj:t ville snarast lät.a undersöka möjligheterna att genom 

 anläggning av s. k. tjärugnar bättre tillvarataga stubbveden å statsskogarna, samt att Eders 

 Kungl. Maj:t därefter ville vidtaga de åtgärder, vartill utredningen kunde föranleda. 



Sedan andra kammarens femte tillfälliga utskott anhållit, att domänstyreUens utlåtande 

 mätte i ärendet inhämtas, har styrelsen genom nådig remiss den 22 sistlidne februari anbe- 

 fallts avgiva sådant utlåtande, och far styrelsen till ätlydnad härav med remissaktens åter 

 ställande i underdånighet anföra. 



I motiveringen för sin hemställan till riksdagen har motionären i huvudsak andragit föl- 

 jande. Genom kristidens verkningar hade skogsbruket i särskilt hög grad påverkats därhän 

 att skogsavfallet, särskilt Slubbvciien, varur vid torrdestillering i s. k. tjärugnar erhölles 

 tjära, kol och terpentin, ernått en hittills oanad efterfrågan och stegring i värde. Denna 

 för en intensiv skogsskötsel synnerligen lyckliga omständighet hade emellertid endast ut- 

 nyttjats å i privat ägo befintliga skogsmarker, medan landets största skogsägare, staten, intet 

 åtgjort för att tillvartaga de betydande värden, som i form av dylikt virke funnes å stats 

 skogarna. 



Förekomsten av stubbved å dessa marker kunde visserligen ej angivas, men ville motio- 

 nären hålla före att, då stubbveden kunde beräknas i medeltal utgöra, lågt räknat, 28% av 

 beståndets kubikmassa av stamved med bark, vid avverkning av ett bestånd, uppskattat att 

 innehålla 200 kubikmetar per hektar, man genom att ej tillvarataga stubbarna lämnade 28% 

 av kubikmassan eller i förevarande fall 56 faslmcter virke per hektar att förmultna i sko- 

 garna 



Efter att hava framhållit att staten i lyckligaste fall mot en ringa penning torde hava 

 försålt en obetydlig del av de oerhörda kvantiteter stubbved, som torde finnas i statssko- 

 garna, och vilka rationellt tillvaratagna sannolikt skulle öka dessa skogars årliga avkastning 

 med någon million kronor, omnämner motionären en på sin tid till domänstyrelsen från 

 jägmästaren i Arjeplougs revir ingiven skrivelse med förslag att genom statens försorg an- 

 ordna tillverkning av tjära genom vedens bränning i s. k. tjärdalar, vilken skrivelse skulle 

 utan motivering av styrelsen hava lagts till handlingarna. Detta tillvägagående från domän 

 styrelsens sida syntes tyda pä att statsmakterna borde giva direktiv ifråga om tillgodogörande 

 av statsskogarnas värderika stubbmaterial. 



Motionären insåge visserligen, att en del svårigheter skulle möta vid ett genom statens 

 försorg anordnat tillvaratagande av stubbveden på statsskogarna särskilt ifråga om att an- 

 skaffa arbetskraft härför, men dessa kunde övervinnas genom användande av för ändamålet 

 särskilt konstruerade maskiner. Därjämte vill motionären framhålla, att han ej avsett anläg- 

 gande av större fabriker för användning av stubbveden, utan velat rekommendera smärre 

 tjärugnar såsom varande en för ändamålet väl avpassad typ. Sådana smärre tjärugnar hade 

 givit ett utomordentligt stort ekonomiskt utbyte och anläggningskostnaderna hade blivit in- 

 tjänade på en mycket kort tid. 



För egen del får styrelsen vidare i underdånighet anföra. 



Innan domänstyrelsen övergår till att närmare yttra sig i ärendet, anser sig styrelsen 

 böra tillrättalägga ett uttalande i motionen, som måste härröra av en oriktig uppfattning av 

 till motionären lämnade uppgifter, och varav skulle kunna dragas oriktiga slutsatser beträf- 

 fande statens skogshushållning. 



Det är visserligen sant, alt stubbvedens massa beräknas uppgå till omkring 28% av be- 

 ståndets kubikmassa av stamved med bark, men då ett bestånd uppgives hålla 200 kubik- 

 meter per hektar, ingår ej i denna massa stubbvedens kubikmassa, även om den med led- 

 ning av nyssnämnda beräkningssätt kan uppskattas till 56 fastmeter per hektar. 



Ett kvarlämnande eller uttagande av stubbveden har sålunda intet att skaffa med vad 

 man i allmänhet avser med en rationell skogshushållning. Stubbvedens tillvaratagande och 

 förädlande tillhör skogsbrukets binäringar och utövar i stort sett intet direkt inflytande pä 

 skogsskötseln eller planläggandet därav. 



Det föreliggande spörsmålet huruvida en förädlig av stubbveden å statsskogarna bör uf 

 föras genom statsskogspcrsonalens försorg, kan skärskådas ur förnämligast tvänne synpunkter 

 dels en principiell eller huruvida staten i allmänhet bör själv befatta sig med förädling 

 av sina skogsproduktioner, dels en speciellt affärsmässig eller huruvida det verkligen varit 

 möjligt att på sätt i motionen ifrågasatts utnyttja den rådande högkonjunkturen beträffande 

 tjära, träkol och träoljor. 



Beträffande då först den principiella sidan av spörsmålet får domaristyrelsen till en början 

 erinra, att styrelsens och den under styrelsen lydande skogsstatens uppgift beträffande hus- 

 hållningen med statsskogarna huvudsakligen avser skogens skötsel och beredande av avsätt- 

 ningen för skogsavkastningens råvaror och i andra hand ett förädlande av skogsproduk 



