SKOGSADMINISTRATIONEX X 203 



Lag ang. tillägg till lagen om nyttjanderätt till fast egendom den 14 juni 1907, given 

 den 28 juni 1918 (Svensk författn, saml. n:r 481, utkom från trycket den 5 juli 1918). 



Lag om inskränkning för viss tid i rätten att överlåta fast egendom, given den 28 juni 

 1918 (Svensk författn. saml. n:r 520, utkom från trycket den 10 juli 1918). 



Lag om tillfälliga åtgärder till förekommande av skövling av skog å fastighet i enskild 

 ägo, given den 28 juni 1918, (Svensk författn. saml. n:r 521, utkom från trycket den 10 

 juli 1918). 



Utsyning även innevarande år av i enskild tjänst anställda skogsmän 

 å vissa enskildes skogar inom Västerbottens och Norrbottens län. 



Kungl. Maj:t har i likhet med föregående år bemyndigat domänstyrelsen att under inne- 

 varande år förordna i enskildas tjänst anställda skogsmän, som kunna komma att för ända- 

 målet ställas till förfogande, och som kunna befinnas för uppdraget kompetenta och lämpliga, 

 att såsom tillfälligt anställda skogstjänslemän under vederbörlig kontroil och enligt 

 de närmare bestämmelser som domänstyrelsen har att meddela, verkställa virkesutsyning å 

 de inom Västerbottens och Norrbottens län belägna enskildas skogar, som avses i förord- 

 ningarna den 18 juni 19 15 angående dels utsyning å viss skog inom Västerbottens och 

 Norrbottens läns lappmarker med flera områden dels förekommande av överdriven avverk- 

 ning å ungskog inom de delar av Västerbottens och Norrbottens län, som ej höra till lapp- 

 marken. 



Skogsindelningsassistenter å ecklesiastika skogar. 



Efter underdånig framställning har Kungl. Maj;t bemyndigat domänstyrelsen 

 att ål särskilda mot ersättning per månad, samt resekostnads- och traktamentsersättning, 

 förordnade skogstjänstemän uppdraga att i föreskriven ordning uppgöra och till fastställelse 

 ingiva förslag till hushållningsplan å ecklesiastika skogar, under iakttagande att kostnaderna 

 fördelades å skilda skogar i förhållande till den tid, som belöpt å var och en av dem. 



Rättegångar och prejudikat. 



Kungl. Maj;ts utslag på de besvär, jägmästaren i Södra Arvidsjaurs revir, Hakon Stahre, 

 i underdånighet anfört över Kungl. Maj:ts befallningshavandes i Norrbottens län den 22 

 januari 1916 meddelade beslut i fråga om traktamentsersättning för uppskattning av 

 vissa hemmansskogar, 



i anledning av vilka besvär Kungl. Maj:ts befallningshavande inkommit med yttrande 

 av vederbörande överjägmästare ävensom eget utlåtande av den 3 april 191 6, varefter do- 

 mänsytyrelsen utlåtit sig den 24 juli 1917 och statskontoret den 21 mars 1918, 



givet i Regeringsrätten den 16 maj 1918. 



I en av den 2 december 191 5 avgiven räkning å dagtraktamenten för rese- och för- 

 rättningsdagar vid uppskattning av inom dåvarande Arvidsjaurs revir belägna hemmans - 

 skogar, till vilka dispositionsrätten är inskränkt, begärde klaganden ersättning för 25 rese- 

 och förrättningsdagar å 6 kronor med tillhopa 150 kronor. 



I avgivet å räkningen tecknat yttrande anförde vederbörande överjägmästare, att han, 

 då fråga uppstått, huruvida kungl. brevet den 13 december 1889 angående, bland annat, 

 arvoden ät skogstjänstemän för uppskattning av och tillsyn å sådana enskilda skogar i de 

 två nordligaste länen, till vilka dispositionsrätten är inskränkt, och domänstyrelsens cirku- 

 lärskrivelse den 5 februari 1906 upphävts i och med att ny lönereglering för skogsstaten 

 trätt i kraft och då domänstyrelsen i särskild skrivelse den 2 juni 1915 till jägmästaren i 

 Asele förklarat jägmästaren icke berättigad att utbekomma traktamenten för undersökning 

 av skogstillgången å hemman, varom vore fråga, ansåge sig förhindrad till utbetalning 

 attestera i räkningen angivet belopp. 



Genom överklagade beslutet har Kungl. Maj:ts befallningshavande förklarat, att det 

 rekvirerade beloppet icke kunde av Kungl. Maj:ts befallningshavande utanordnas, enär 

 vederbörande överjägmästare av skäl, som funnes räkningen åtecknat, ej kunnat vitsorda 

 räkningen. 



I besvären yrkas, att Kungl. Mijrt måtte upphäva Kungl. Maj:ts befallningshavandes be- 

 slut att ej utbetala den begärda rese- och traktamentsersättningen. 



Kungl. Maj:t har i nåder låtit sig föredragas ovanberörda underdåniga besvär; och enär 

 klaganden tar anses berättigad till rese- och traktamentsersättning för ifrågavarande förrätt- 



